ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року	Львів	Справа № 460/575/25 пров. № А/857/14061/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року, ухвалене суддею Друзенко Н.В. в порядку спрощеного позовного провадження у м. Рівному у справі №460/575/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» до Рівненської митниці про визнання протиправними в скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів,-

в с т а н о в и в :

16 січня 2025 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» звернувся з адміністративним позовом до відповідача - Рівненської митниці, у якому просив визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2024/000148 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2024/000031/2 від 26.12.2024. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року позов задоволено. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що декларантом до митного оформлення не надано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування та їх включення відповідно до ч.10 ст.58 МК України. В поданому до митного оформлення Рахунку-проформа (Proforma invoice) № SP241007/1325 від 07.10.2024 загальна вартість товару на умовах FOB Qingdao без врахування скидки становить 35654 USD, що не відповідає загальній вартості за товар в сумі 35630,60 USD зазначеному в Рахунку-фактурі (Commercial invoice) від 22.10.2024 № SP241007/1325. У наданому до митного оформлення Прайс-листі від 10.07.2024 № б/н цінова інформація щодо одиниці товару - шини моделі 295/80R22.5-18PR SPORTRAK SP398 становить 135,70 USD/шт., що не відповідає ціновій інформації зазначеній в списку позицій Рахунку-фактури (Commercial invoice) від 22.10.2024 № SP241007/1325 в якому ціна за одиницю товару - шини моделі 295/80R22.5-18PR SPORTRAK SP398 становить 133,30 USD/шт. Скаржник зазначає, що на вимогу митниці щодо надання додаткових документів, у відповідності до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 Митного кодексу України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято у повній відповідності до норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав. 
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 20.03.2024 між ТОВ «Сарни Трак Сервіс» (Україна), як покупцем та SPORTRAK TIRE СО., LTD (Китай), як продавцем укладено зовнішньо-економічний договір (Контракт) №SC2024/03/20, згідно з яким продавець зобов`язався у порядку та на умовах визначених контрактом поставляти у власність покупця товар, а покупець зобов`язався приймати товар та оплачувати товар (п.1.1.). Найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість, ціна на товар, умови оплати встановлюються в комерційних інвойсах на поставку товару, які є невід`ємними його частинами (п.1.2.). Згідно з пунктом 2.4 Контракту ціна товару визначається сторонами на умовах поставки FOB (INCOTERMS 2020). Відповідно до пункту 3.1. Контракту продавець здійснює поставку товару на умовах поставки FOB (INCOTERMS 2020) – порт Циндао Китай. Сторонами погоджено, що покупець здійснює попередню оплату партії товару в розмірі 100% вартості товару згідно проформи-інвойсу (п.4.1.).
07.10.2024 ТОВ «Сарни Трак Сервіс» отримало від SPORTRAK TIRE CO., LTD прайс-лист та проформу-інвойс №SP241007/1325, якими попередньо погоджено перелік (асортимент) товарів (шини) визначених сторонами для поставки, їх ціну, валюту розрахунків та загальну вартість в сумі 35654,00 доларів США, а з урахуванням знижки 1475,70 доларів США визначено 34178,30 доларів США (кінцева загальна вартість).
Згідно з проформою-інвойсом №SP241007/1325 від 07.10.2024, постачальником SPORTRAK TIRE CO., LTD, товар поставляється покупцю ТОВ «Сарни Трак Сервіс» на умовах 100% передоплати перед завантаженням в сумі 34178,30 доларів США, поставка товару здійснюється на умовах FOB-Qingdao.
08.10.2024 ТОВ «Сарни Трак Сервіс» сплатило SPORTRAK TIRE CO., LTD 34178,30 доларів США (100% вартості товару), що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №84 від 08.10.2024.
Підставою для оплати товару став Контракт №SC2024/03/20 від 20.03.2024 та проформа-інвойс №SP241007/1325 від 07.10.2024, що зазначено в платіжній інструкції №84 від 08.10.2024.
Країною походження товару є Китай, про що зазначено в проформі-інвойсі №SP241007/1325 від 07.10.2024 та підтверджується сертифікатом походження №24С3702Н5087/50132 від 04.11.2024.
Відповідно до комерційного інвойсу №SP241007/1325 від 22.10.2024 вартість товару (шини в асортименті) становить 34178,30 доларів США (35630,60 доларів США з урахуванням знижки 1452,30 доларів США).
Згідно з пакувальним листом до комерційного інвойсу №SP241007/1325 від 22.10.2024 вантажовідправником SPORTRAK TIRE CO. LTD передано на умовах Контракту №SC2024/03/20 від 20.03.2024 (інвойс №SP241007/1325 від 07.10.2024) вантажоотримувачу ТОВ «Сарни Трак Сервіс» автозапчастини (шини до автотранспорту) в кількості 212 штук вагою брутто 14930,00 кг, об`ємом 60 куб.м.
На підставі комерційного інвойсу №SP241007/1325 від 22.10.2024 товар відвантажено на адресу ТОВ «Сарни Трак Сервіс».
25.10.2024 SPORTRAK TIRE CO. LTD було подано експортну митну декларацію №425020240000022200 про відправлення в Україну для ТОВ «Сарни Трак Сервіс» на умовах FOB-Qingdao згідно з комерційним інвойсом №SP241007/1325 від 22.10.2024 товар - шини для автотранспорту в кількості 212 штук вагою брутто 14930,00 кг, об`ємом 60 куб.м.
ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» на підставі договору №0305-23-1 від 03.05.2023 за рахунок ТОВ «Сарни Трак Сервіс» організувало транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення вантажу за маршрутом морський торговий порт Qingdao (Китай) - морський торговий порт Гданськ (Польща).
28.10.2024 вантаж прийнято до перевезення морським транспортом в порту Qingdao (Китай), що підтверджується коносаментом (морською накладною) №HYSF2024100904.
23.12.2024 ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» виставив рахунок на оплату послуг №LS-4612043 на суму 128187,80 грн за договором про транспортно-експедиторське обслуговування №0305-23-1 від 03.05.2023, згідно з яким надано ТОВ «Сарни Трак Сервіс» послуги перевезення вантажу (контейнер MRKU6247922): транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України - 15735,00 грн; морське перевезення за межами державного кордону України - 111613,60 грн; експедиторська винагорода в сумі 699,33 грн. Вказане також підтверджується довідкою про транспортні витрати №449589 від 23.12.2024.
Подальше перевезення вантажу за маршрутом Гданськ (Польща) - Сарни (Україна) здійснювалось ФОП ОСОБА_1 на умовах договору про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024 та заявки на перевезення вантажу до договору від 20.12.2024 відповідно до CMR 20122024, транспортним засобом н.з. НОМЕР_1 /ВК0500ХJ.
23.12.2024 ФОП ОСОБА_1 виставив рахунок на оплату послуг №4 на суму 68904,00 грн за договором про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024, згідно з яким надано ТОВ «Сарни Трак Сервіс» послуги перевезення вантажу (контейнер MRKU6247922): міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу по маршруту Гданськ (Польща) - м/п Ягодин (Україна) – 48232,80 грн; міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу тю маршруту м/п Ягодин (Україна) - Сарни (Україна) – 20671,20 грн.
26.12.2024 з метою митного оформлення ввезеного товару позивачем до Рівненської митниці подано митну декларацію №24UA204060009746U5.
Відповідно до митної декларації задекларовано товар: шини гумові нові, безкамерні, всезенонні, тип протектора універсальний, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження більш як 121 (різних розмірів).
Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною товару. Митну вартість товару заявлено розмірі 35630,60 доларів США. Загальна відомість про вартість 1667160,27 грн.
До митної вартості включено витрати на транспортування товару, а саме: транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України в сумі 15735,00 грн, морське перевезення за межами державного кордону України в сумі 111613,60 грн та міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу по маршруту Гданськ (Польща) - м/п Ягодин (Україна) в сумі 48232,80 грн.
Товар заявлено на комерційних умовах поставки FOB CN Qingdao.
До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: сертифікат відповідності №UA.005.001111-24 від 24.12.2024, пакувальний лист до комерційного інвойсу №SP241007/1325 від 22.10.2024, рахунок-проформа №SP241007/1325 від 07.10.2024, комерційний інвойс №SP241007/1325 від 22.10.2024, коносамент №HYSF2024100904 від 28.10.2024, автотранспортна накладна (CMR) №20122024 від 24.12.2024, сертифікат про походження товару №24С3702Н5087/50132 від 04.11.2024, платіжна інструкція в іноземній валюті №84 від 08.10.2024, рахунок на оплату послуг перевезення №LS-4612043 від 23.12.2024, рахунок на оплату послуг перевезення №4 від 23.12.2024, довідка про транспортні витрати ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» №449589 від 23.12.2024, довідка про транспортні витрати ФОП ОСОБА_1 №2 від 23.12.2024, прайс-лист виробника товару б/н від 10.07.2024, зовнішньо-економічний договір (контракт) №SC2024/03/20 від 20.03.2024, договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024, договір про транспортно-експедиторське обслуговування №0305-23-1 від 03.05.2023, заявка на перевезення вантажу б/н від 20.12.2024 до договору №20062024 від 20.06.2024, експортна митна декларація №4250202400000022200 від 28.10.2024.
26.12.2024 митним органом сформовано повідомлення, що відповідно до положень Митного кодексу України, подані до митного оформлення документи містять неточності, які свідчать про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару.
В свою чергу, позивачем надано лист №163-ю від 26.12.2024 з відповідними поясненнями, повідомивши про те, що для цілей митного оформлення товару були подані всі необхідні документи.
Митним органом сформовано Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2024/000148 (далі – Картка відмови), якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів. Причини відмови: прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2024/000031/2 від 26.12.2024, статті 49-66, 256, 257 Митного кодексу України.
26.12.2024 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2024/000031/2, відповідно до якого митну вартість товару скориговано за другорядним резервним методом (6).
Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:
«I. Митна вартість імпортованого товару №1 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:
1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується 3 положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року;
2) подані до митного оформлення документи містять окремі неточності та розбіжності:
1.Згідно пункту 2.4 Контракту від 20.03.2024 №SC2024/03/20 (далі Контаркт) ціна товару визначаються сторонами на умовах поставки FOB (INCOTERMS 2020). Відповідно до пункту 3.1. Контракту продавець здійснює поставку товару на умовах поставки FOB (INCOTERMS 2020) – порт Циндао Китай. Умови поставки FOB у редакції INCOTERMS 2020 відповідальність за вантаж переходить від продавця до покупця після розміщення вантажу на борт судна, основне перевезення (морський фрахт) оплачує покупець. Усі витрати і ризики з доставки товару до порту призначення, перевантаження і транспортування на склад, а також митного оформлення, лягають на покупця. В базис зазначених умов поставки включається вартість страхування вантажу. Враховуючи викладене декларантом до митного оформлення не надано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування та їх включення відповідно до ч.10 ст.58 МКУ;
2.В поданому до митного оформлення Рахунку-проформа (Proforma invoice) №SP241007/1325 від 07.10.2024 загальна вартість товару на умовах FOB Qingdao без врахування скидки становить 35654 USD, що не відповідає загальній вартості за товар в сумі 35630,60 USD зазначеному в Рахунку-фактурі (Commercial invoice) від 22.10.2024 №SP241007/1325;
3.В наданому до митного оформлення Прайс-листі від 10.07.2024 №б/н цінова інформація щодо одиниці товару - шини моделі 295/80R22.5-18PR SPORTRAK SP398 становить 135,70 USD/шт., що не відповідає ціновій інформації зазначеній в списку позицій Рахунку-фактури (Commercial invoice) від 22.10.2024 №SP241007/1325 в якому ціна за одиницю товару - шини моделі 295/80R22.5-18PR SPORTRAK SP398 становить 133,30 USD/шт;
4.В графу 44 МД під кодом документа 3004 заявлено рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.12.2024 №LS-4612043 (від виконавця договору від 03.05.2023 №0305-23-1) згідно якого надано: 1) транспортно-екпедиційне обслуговування за межами державного кордону України; 2) послуги по морському перевезенню вантажу за межами державного кордону України; 3) експедиторська винагорода, при цьому декларантом не надано договорів, заявок, рахунків, актів виконаних робіт, банківських платіжних документів про оплату транспортно – експедиційних послуг, між експедитором ТОВ «Ламан Шипінг» та фактичними виконавцями зазначених послуг по транспортуванню вантажу.
II. Рівненська митниця володіє інформацією стосовно митної вартості аналогічних товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: Товар №1 - МД від 21.12.2024 №UA100110/2024/134889 – 3,0971 USD/кг.
III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) Виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; 3) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування товару. 4) Договорів, заявок, рахунків, актів виконаних робіт, банківських платіжних документів про оплату транспортно – експедиційних послуг, між експедитором ТОВ «Ламан Шипінг» та фактичними виконавцями послуг по транспортуванню вантажу.
IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 46239,70 USD, що з урахуванням курсу НБУ у національній валюті України становить 1 935 700,19 грн (3,0971 USD/кг * 14930 кг * 41,8623 грн/USD)».
Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасвання.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи межі перегляду справи, передбачені ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
В розумінні пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.
Згідно із статтею 264 Кодексу митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.
У випадках, коли з причин, визнаних органом доходів і зборів обґрунтованими, окремі документи, визначені цим Кодексом, не можуть бути представлені разом з митною декларацією, дозволяється подання таких документів протягом часу, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику
З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно із частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.
За приписами частини другої цієї статті декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Як встановлено частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).
За правилами частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. ч. 2-3 ст. 54 МК України).
Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
Водночас частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю
Згідно з частиною 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.
Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відтак, в силу приписів статті 55 МК України орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року (справа №815/6827/17), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спра
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).
Згідно матеріалів справи, у спірному рішенні у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем вказано, що подані до митного оформлення та на вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності.
Так, відповідач вказав, що з огляду на умови поставки, декларантом до митного оформлення не надано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В пункті 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України зазначено, що страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування подаються до митного оформлення у випадку, якщо здійснювалося страхування.
Відповідно до правил Інкотермс 2020 термін FOB означає, що продавець зобов`язаний доставити товар у порт і завантажити на вказане покупцем судно; витрати з доставки товару на борт судна лягають на продавця. У деяких портах при поставках на умовах FOB витрати з завантаження несе покупець. Ризик випадкової загибелі майна або його пошкодження покладається на продавця - до моменту перетину товаром борту судна, і на покупця - з зазначеного моменту. За стандартами Інкотермс, FOB означає «товар завантажується на судно замовника». Вказівка на умови FOB в договорі означає, що продавець оплачує доставку товару до моменту завантаження, плюс саме завантаження на борт. Також на нього покладено обов`язки з очищення товару від мит (при експортній поставці). Покупець оплачує перевезення, страховку, витрати по розвантаженню і транспортування в точку призначення. Передача ризиків відбувається в момент, коли вантаж перетинає борт судна.
Таким чином, покупець оплачує страховку вантажу, у разі якщо вказаний вантаж було застраховано.
Судом встановлено, що підпунктом 2.2.2 договору №0305-23-1 від 03.05.2023 про транспортно-експедиторське обслуговування, укладеного між ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» та ТОВ «Сарни Трак Сервіс» ст,оронами обумовлено, що до обов`язків перевізника віднесено за дорученням та за рахунок клієнта здійснювати страхування вантажів клієнта. Договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом, що укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_1 №20062024 від 20.06.2024, не містить умов щодо страхування товару.
Згідно тверджень позивача, перевізниками страхування вантажів не здійснювалося, оскільки не було такого доручення від нього. Доказів на підтвердження того, що заявлений до митного оформлення товару підлягав страхуванню і декларантом позивача вартість такої страховки не включено до митної вартості розмитнюваного товару відповідачем не надано, а судом не встановлено.
Отже, оскільки з поданого до митного оформлення пакету документів вбачається, що страхування товару не здійснювалось, такі документи декларантом не подавались.
Щодо тверджень відповідача про те, що «в поданому до митного оформлення рахунку-проформа (Proforma invoice) №SP241007/1325 від 07.10.2024 загальна вартість товару на умовах FOB Qingdao без врахування скидки становить 35654 USD, що не відповідає загальній вартості за товар в сумі 35630,60 USD зазначеному в рахунку-фактурі (Commercial invoice) від 22.10.2024 №SP241007/1325», апеляційний суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, митну вартість товару дійсно заявлено розмірі 35630,60 доларів США. Загальна відомість про вартість 1667160,27 грн. До митної вартості включено витрати на транспортування товару (транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України в сумі 15735,00 грн, морське перевезення за межами державного кордону України в сумі 111613,60 грн та міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу по маршруту Гданськ (Польща) - м/п Ягодин (Україна) в сумі 48232,80 грн).
08.10.2024 ТОВ «Сарни Трак Сервіс» сплатило SPORTRAK TIRE CO., LTD 34178,30 доларів США (100% вартості товару), що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №84 від 08.10.2024. Підставою для оплати товару став контракт №SC2024/03/20 від 20.03.2024 та проформа-інвойс №SP241007/1325 від 07.10.2024 про що зазначено в платіжній інструкції №84 від 08.10.2024. Так, 07.10.2024 ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» отримало від SPORTRAK TIRE CO., LTD прайс-лист та проформу-інвойс №SP241007/1325, якими попередньо погоджено перелік (асортимент) товарів (шини) визначених сторонами для поставки, їх ціну, валюту розрахунків та загальну вартість в сумі 35654,00 доларів США, а з урахуванням знижки 1475,70 доларів США визначено 34178,30 доларів США – кінцева загальна вартість.
Відповідно до комерційного інвойсу №SP241007/1325 від 22.10.2024 загальна вартість товару (шини в асортименті) становить 35630,60 доларів США, при цьому з урахуванням знижки 1452,30 доларів США становить 34178,30 доларів США.
Таким чином, позивачем задекларовано товар на підставі контракту №SC2024/03/20 від 20.03.2024 та комерційного інвойсу №SP241007/1325 від 22.10.2024 в сумі 35630,60 доларів США. Розбіжностей між проформою-інвойсом №SP241007/1325 від 07.10.2024 та комерційним інвойсом №SP241007/1325 від 22.10.2024 судом не встановлено, з огляду на погоджену між сторонами знижку.
Щодо тверджень відповідача про те, що «в наданому до митного оформлення прайс-листі від 10.07.2024 №б/н цінова інформація щодо одиниці товару - шини моделі 295/80R22.5-18PR SPORTRAK SP398 становить 135,70 USD/шт, що не відповідає ціновій інформації зазначеній в списку позицій рахунку-фактури від 22.10.2024 №SP241007/1325 в якому ціна за одиницю товару - шини моделі 295/80R22.5-18PR SPORTRAK SP398 становить 133,30 USD/шт», суд зауважує, що прайс-лист не є документом, який має містити комерційні умови.
Правильним є тлумачення судом першої інстанції, що комерційний інвойс - це документ, що використовується для митної декларації під час продажу товарів, експортованих через міжнародні кордони. Цей документ є обов`язковим для проходження митниці. Без нього не розмитнять товар та не допустять на територію держави. Він виписується одночасно із відвантаженням товару та надсилається покупцеві.
Форми інвойсів та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.
Разом з тим, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості орган доходів і зборів має впевнитись, що комерційний інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.
Виписка інвойсу свідчить про те, що товар чи послугу вже надано покупцеві відповідно до умов поставки, тож у покупця з`являється обов`язок оплати цього товару чи послуги.
Комерційні умови зазначаються в контракті та інвойсі. Ціни в прайс-листі - це ціни, за якими продавець пропонує товар для необмеженого кола осіб незалежно від обраних в подальшому комерційних умов. Цей документ носить виключно інформаційний характер та не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товару. Продавець та покупець відповідно до умов договору мають право домовитись про будь-яку ціну на товари, яка б відповідала як ринковій кон`юктурі, так і комерційним інтересам та очікуванням сторін.
Обґрунтовуючи спірне рішення про коригування митної вартості товару відповідач також зазначив, що «в графу 44 МД під кодом документа 3004 заявлено рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.12.2024 №LS-4612043 (від виконавця договору від 03.05.2023 №0305-23-1) згідно якого надано: 1) транспортно-екпедиційне обслуговування за межами державного кордону України; 2) послуги по морському перевезенню вантажу за межами державного кордону України; 3) експедиторська винагорода, при цьому декларантом не надано договорів, заявок, рахунків, актів виконаних робіт, банківських платіжних документів про оплату транспортно – експедиційних послуг, між експедитором ТОВ «Ламан Шипінг» та фактичними виконавцями зазначених послуг по транспортуванню вантажу».
Судом встановлено, що ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» на підставі договору №0305-23-1 від 03.05.2023 за рахунок ТОВ «Сарни Трак Сервіс» організувало транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення вантажу за маршрутом морський торговий порт Qingdao (Китай) - морський торговий порт Гданськ (Польща).
28.10.2024 вантаж прийнято до перевезення морським транспортом в порту Qingdao (Китай), що підтверджується коносаментом (морською накладною) №HYSF2024100904.
23.12.2024 ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» виставив рахунок на оплату послуг №LS-4612043 на суму 128187,80 грн за договором про транспортно-експедиторське обслуговування №0305-23-1 від 03.05.2023, згідно з яким надано ТОВ «Сарни Трак Сервіс» послуги перевезення вантажу (контейнер MRKU6247922): транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України - 15735,00 грн; морське перевезення за межами державного кордону України - 111613,60 грн; експедиторська винагорода в сумі 699,33 грн. Вказане також підтверджується довідкою про транспортні витрати №449589 від 23.12.2024.
Подальше перевезення вантажу за маршрутом Гданськ (Польща) - Сарни (Україна) здійснювалось ФОП ОСОБА_1 на умовах договору про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024 та заявки на перевезення вантажу до договору від 20.12.2024 відповідно до CMR 20122024, транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
23.12.2024 ФОП ОСОБА_1 виставив рахунок на оплату послуг №4 на суму 68904,00 грн за договором про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом №20062024 від 20.06.2024, згідно з яким надано ТОВ «Сарни Трак Сервіс» послуги перевезення вантажу (контейнер MRKU6247922): міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу по маршруту Гданськ (Польща) - м/п Ягодин (Україна) – 48232,80 грн; міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу тю маршруту м/п Ягодин (Україна) - Сарни (Україна) – 20671,20 грн.
Колегією суддів встановлено, що до митної вартості включено витрати на транспортування товару (транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України в сумі 15735,00 грн, морське перевезення за межами державного кордону України в сумі 111613,60 грн та міжнародні транспортні послуги перевезення вантажу по маршруту Гданськ (Польща) - м/п Ягодин (Україна) в сумі 48232,80 грн).
Тобто, позивачем заявлено повні та точні відомості щодо витрат на транспортування товарів, що підтверджується документально належними та необхідними документами.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду констатує, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять неточностей та розбіжностей в числових значеннях митної вартості товару, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та чітко встановлюють вартість партії товару, який задекларовано на підставі контракту №SC2024/03/20 від 20.03.2024 та комерційного інвойсу №SP241007/1325 від 22.10.2024 в сумі 35630,60 доларів США. Розбіжностей між проформою-інвойсом №SP241007/1325 від 07.10.2024 та комерційним інвойсом №SP241007/1325 від 22.10.2024 судом не встановлено, з огляду на погоджену між сторонами знижку.
Контракт, рахунки-фактури (інвойси) і банківський платіжний документ про оплату імпортованих товарів не місять жодних розбіжностей ні про умови поставки, ні про номенклатуру товарів, ні про їхню ціну.
Ба більше, усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товарів.
Суд апеляційної інстанції також поділяє висновки суду першої інстанції, що у оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16, від 13 червня 2019 року у справі № 820/6315/15, слід зауважити, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Рішенням про коригування митної вартості товарів митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом згідно ст. 64 МК України.
При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано інформацію щодо рівня митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого вже здійснено, визначених відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості.
Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі № 825/648/17 зазначив, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу
Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Однак, зміст оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів не дає суду можливості встановити які складові вплинули на формування митним органом саме такої ціни, у ньому не наведено пояснень щодо зроблених коригувань. У ньому лише зазначено про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим. Доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як цього вимагають митні процедури, відповідачем суду не надано; наведено загальне посилання на наявність цінової інформації про рівень митної вартості подібного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого визнана митним органом.
Таким чином, судом першої інстанції правильно виснувано, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України.
Щодо коригування митної вартості товару на підставі митної декларації товар №1 - МД від 21.12.2024 №UA100110/2024/134889 – 3,0971 USD/кг, то апеляційний суд констатує, що навіть наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги постачань, сезонність, наявність знижок тощо), що безпосередньо не свідчить про наявність порушень із боку декларанта, і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Крім того, вказана митна декларація, не була долучена відповідачем до відзиву, а отже відсутня можливість встановити який саме товар по ній розмитнювався, з якими характеристиками, яким обсягом (кількістю), а також на яких саме умовах.
При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач спирався не на документи, подані декларантом до митного оформлення, а на вже наявну в митного органу цінову інформацію.
Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 05.05.2022, справа № 2040/6019/18.
Колегія суддів зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Подані декларантом відповідно до частини другою статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом з урахуванням умов поставки.
Відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору (контракту), як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Отже, суд першої інстанції правильно виснував, що посилання відповідача на те, що поданий позивачем пакет документів для митного оформлення є неповним та містить розбіжності, не відповідає дійсним обставинам справи та є підставою для скасування картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2024/000148 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2024/000031/2 від 26.12.2024.
Інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.
Тому, Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції що рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2024/000031/2 від 26.12.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2024/000148, є протиправними та такими, що підлягають до скасування.
При обґрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Варто зазначити, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі №460/575/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк