Справа № 734/4275/25 	Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т.І. 	
Провадження № 33/4823/67/26 	  	
Категорія - – ст.124 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , представника потерпілої - адвоката Мосіна М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , 15 вересня 1991 року, мешканець АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та на нього накладено стягнення у позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) місяців. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 28 вересня 2025 року, о 12 год. 30 хв., по вул. Незалежності, 25, у м. Остер, Чернігівської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Jeep patriot, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований позаду автомобіль Geely, д.н.з. НОМЕР_2 , водій (власник) ОСОБА_3 . Внаслідок чого, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив п.10.9. Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення. Посилається на те, що місцевий суд не здійснив всебічної та об`єктивної оцінки доказів, чим грубо порушив вимоги ст.252 КУпАП, що призвело до необґрунтованого висновку про його вину. Вказує, що припущення суду та поліції щодо механізму контакту є технічно необґрунтованим і суперечить законам фізики. Твердження про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 міг розвернутися на 90 градусів при перпендикулярному паркуванні, на дорозі в дві смуги для руху, і здійснити удар заднім ходом, є абсурдним, оскільки такий кут зіткнення призвів би до контакту в бічну частину автомобіля Geely, а не в передній бампер, як фактично сталося. Вважає, що ключовий фізичний доказ, який ставив під сумнів причинно-наслідковий зв`язок це наявність на бампері автомобіля Geely (який є сірим) в області контакту шматку білої фарби, хоча його автомобіль Jeep patriot має чорний колір, а в день ДТП був повністю вкритий піском. Крім того, необ`єктивність полягає у неврахуванні судом суперечностей у показаннях потерпілої щодо обставин події, які ставлять під сумнів достовірність її свідчень. Зазначає, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є зацікавленими особами, тому їх показання не можуть братися до уваги. Крім того, місцевий суд повністю проігнорував очевидні порушення потерпілою Правил дорожнього руху, а саме п.15.1 та 15.2 (недотримання загальних правил розміщення ТЗ на узбіччі/краю проїзної частини-відстань до будівлі 15 та 13 метрів по кутам авто), 15.5 (стоянка під кутом-відстань до будівлі 15 та 13 метрів по кутам авто), 15.9 «й» (стоянка ближче 10 м від прилеглої території-стоянка безпосередньо у зоні прилеглої території парковки). Під час удару автомобіль Geely вже їхав. Перепаркування відбулося вже коли автомобіль був біля узбіччя. Також посилається на те, що наявність у ОСОБА_1 посвідчення УБД свідчить про те, що він є особою, яка виконувала свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету та територіальної цілісності України. Позбавлення його права керування транспортним засобом є надмірним, непропорційним наслідкам ДТП з ознаками малозначності. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; представника потерпілої Мосіна М.О., котрий просив постанову місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №467548 від 28.09.2025, ОСОБА_1 , 28 вересня 2025 року, о 12 год. 30 хв., у місті Остер, по вул. Незалежності, 25, керуючи транспортним засобом марки Jeep patriot, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований позаду автомобіль Geely, д.н.з. НОМЕР_2 , водій (власник) ОСОБА_3 . Внаслідок чого, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.4).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

У місцевому суді інший учасник події - потерпіла ОСОБА_3 показала, що 28.09.2025, в м. Остер, припаркувала свій транспортний засіб біля аптеки та зайшла до приміщення. Коли перебувала в аптеці, дізналася від продавців, що її автомобіль пошкоджено. Вибігла на вулицю, де від людей почула, що ОСОБА_1 пошкодив її транспортний засіб. Її автомобіль знаходився на тому ж місці, де вона його залишила. ОСОБА_1 стояв поруч з її транспортним засобом. Вона запитала у нього, хто це зробив, на що ОСОБА_1 відповів, що він. На місці ДТП останній намагався домовитися про відшкодування завданої шкоди, або пропонував сам полагодити автомобіль. Оскільки суми, яку пропонував ОСОБА_1 , не вистачало на ремонт автомобіля, ОСОБА_3 викликала поліцію. У присутності поліцейських, ОСОБА_1 визнав свою провину у ДТП. Працівники поліції склали схему, протокол відносно ОСОБА_1 та відібрали пояснення.

Допитаний свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні місцевого суду показав, що 28.09.2025, у період з 12 до 13 години, бачив, як біля приміщення «Нова пошта» в м. Остер був припаркований автомобіль «Джилі», в салоні якого нікого не було. Водій даного автомобіля пішла в аптеку. В цей час зі стоянки заднім ходом виїжджав чорний «Джип» і вдарив задньою частиною у передню ліву частину припаркованого «Джилі», від чого він похитнувся. Після пригоди водійка «Джилі» прибігла до свого автомобіля, де у подальшому розмовляла з водієм автомобіля «Джип».

Показання потерпілої та свідка є послідовними, чіткими, узгоджуються з іншими доказами, зібраними у справі, тому вони є допустимими доказами. 

Також, вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення підтверджується:
- схемою наслідків ДТП без потерпілих, що складена за місцем пригоди, де зафіксовано місце розташування транспортних засобів на момент приїзду працівників поліції. На схемі зображено напрямок руху автомобіля «Джип патріот», д.н.з. НОМЕР_3 , та місце зіткнення транспортних засобів, що узгоджується з фактичними обставинами, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Зауважень від учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо схем не надходило (а.с.5);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які він дав безпосередньо після ДТП, у яких він пояснив, що, здійснюючи рух заднім ходом, допустив зіткнення з автомобілем «Джилі», який був припаркований позаду (а.с.7);
- фотознімками на яких зафіксовано пошкодження транспортних засобів (а.с.54-57).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час спілкування з поліцейськими всі учасники ДТП на місці вказували, що пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 . При цьому, спочатку ОСОБА_1 пропонував потерплій відшкодувати завдану шкоду, але вони не дійшли згоди з даного питання. 

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Проте, на переконання апеляційного суду, вказаних Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався.

Виходячи з аналізу вказаних доказів в їх сукупності, з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування, апеляційний суд повністю погоджується з висновком місцевого суду про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , який, керуючи транспортним засобом марки Jeep patriot, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований позаду автомобіль Geely, д.н.з. НОМЕР_2 , водій (власник) ОСОБА_3 , в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені в матеріалах справи, та підтверджений зібраними по справі доказами, і що спростовує пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини в даній ДТП.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи не встановлено порушень при оформленні матеріалів ДТП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та схеми до нього.

Посилання апелянта про наявність саме в діях водія ОСОБА_3 порушення Правил дорожнього руху, які, як він вважає, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не може оцінюватись судом у даному провадженні, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення за порушення відповідного пункту Правил дорожнього руху, що в даному випадку стосується порушення ОСОБА_1 п.10.9 Правил дорожнього руху.

При призначенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами місцевий суд правильно врахував, що під час вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за 1 ст.126 КУпАП до штрафу у сумі 425 грн., що підтверджується копією постанови серії ЕНА №5825292 від 28.09.2025. Крім того, ОСОБА_1 після здійснення ДТП, всупереч п. 2.10 (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил) свідомо покинув місце пригоди, перепаркувавши свій автомобіль.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він, керуючи автомобілем, порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ст.124 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Відтак, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування. 

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Заболотний