ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/2051/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)»
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року (суддя Семененко М.О.) в адміністративній справі 
за позовом Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)»
до Управління Східного офісу Державної аудиторської служби в Запорізькій області
про визнання протиправними та скасування окремих положень вимоги, 

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати окреме положення вимоги Управління Східного офісу Державної аудиторської служби в Запорізькій області від 25.02.2025 № 040806-15/551-2025, а саме, п. 6 «Забезпечити вжиття заходів з урахуванням положень частини першої, другої статті 215 Цивільного кодексу України та у відповідності до положень абзацу другого частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, якими встановлені правові наслідки недійсності (нікчемності) правочину, з урахуванням оцінки ефективності вжиття таких заходів. Забезпечити неухильне дотримання вимог Закону № 922 та вжити заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення у сфері публічних закупівель».
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт заперечує правильність висновку суду першої інстанції, що Підприємство відповідає ознакам Замовника в розумінні Закону № 922-VIII та вважає, що відповідає визначенню комерційного підприємства, наведеного у статті 74 Господарського кодексу України.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Управлінням Східного офісу Державної аудиторської служби в Запорізькій області проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)» за період діяльності з 01.01.2022 по 30.09.2024, за результатом якої складено Акт від 27.01.2025 № 040806-20/1. 
В Акті ревізії відображені встановлені порушення, зокрема, протягом періоду з 01.01.2022 по 28.02.2022 та з 09.03.2023 по 30.09.2024 Підприємство здійснювало закупівлі товарів, робіт та послуг без проведення відповідних процедур закупівель, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 41 та ч. 10 ст. 3 Закону № 922-VIII (в період з 01.01.2022 по 28.02.2022) та п. 10, абз. 2 п. 17 Особливостей (в період з 09.03.2023 по 30.09.2024).
На підставі Акту ревізії винесено Вимогу 25.02.2025 № 040806-15/551-2025, пунктом 6 якої приписано позивачеві забезпечити вжиття заходів з урахуванням положень частини першої, другої статті 215 Цивільного кодексу України та у відповідності до положень абзацу другого частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, якими встановлені правові наслідки недійсності (нікчемності) правочину, з урахуванням оцінки ефективності вжиття таких заходів. Забезпечити неухильне дотримання вимог Закону № 922 та вжити заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення у сфері публічних закупівель.
Вимога у цій частині оскаржена позивачем до суду.
Для правильного вирішення справи суду необхідно надати оцінку доводам сторін щодо поширення на позивача вимог Закону України «Про публічні закупівлі».
Позивач вважає, що протягом періоду з 01.01.2022 по 28.02.2022 та з 09.03.2023 по 30.09.2024 при укладенні договорів щодо придбання товарів, робіт та послуг він не відповідав ознакам замовника в розміні Закону № 922-VIII, оскільки здійснював вказані закупівлі в комерційних цілях та за власні кошти підприємства, а тому не був зобов`язаний застосовувати норми цього Закону.
Відповідач, натомість, зазначає, що позивач відповідає ознакам замовника для цілей застосування Закону № 922-VIII, оскільки основною метою створення підприємства є залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно корисної праці, забезпечення їх професійно-технічного навчання та отримання прибутку від господарської діяльності. Підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства юстиції України, засновником Підприємства є Міністерство юстиції України, частка якого в статутному фонді - 100%.
Проаналізувавши приписи чинного законодавства та Статут Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)», суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач відповідає ознакам Замовника в розумінні Закону № 922-VIII, оскільки створене з метою забезпечення державних потреб у певний спосіб та на певних умовах (залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно корисної праці, забезпечення їх професійно-технічного навчання), є одержувачем бюджетних коштів, перебуває під повним управлінням державного органу - Міністерства юстиції України, та входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України. На позивача поширюються вимоги Закону № 922-VIII щодо заборони укладення договорів про закупівлю, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом, а тому, позивач був зобов`язаний здійснювати закупівлю товарів, вартість яких перевищує порогові суми для застосування процедур закупівель, визначені п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 922-VIII, із застосування відповідних процедур.
Також суд першої інстанції відхилив посилання позивача на постанову Верховного Суду від 29.12.2022 у справі № 260/1666/19, на яку позивач також посилається в апеляційній скарзі, оскільки у цій справі Верховний Суд, надаючи оцінку відповідності критеріям Замовника в розумінні Закону № 922-VIII, дійшов висновку, що ДП «Свалявське ЛГ» відповідає визначенню комерційного підприємства, неведеного у статті 74 Господарського кодексу України, положення норм статті 75 знаходять своє відображення в Статуті позивача, та останній здійснює свою діяльність на комерційній основі, оскільки держава не регулює ціни на продукцію (лісопродукцію), що виробляється ДП «Свалявське ЛГ», тобто постанова Верховного Суду від 29.12.2022 у справі № 260/1666/19 ухвалена за інших фактичних обставин.
Суд апеляційної інстанції у повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що ключовим у правильності вирішення даної справи є не оцінка приписам Закону № 922-VIII та Господарського кодексу України, а оцінка положень Статуту Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)».
Як вірно зауважив суд першої інстанції, Статут Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)» у новій редакції затверджений наказом Міністерства юстиції України від 21.09.2020 № 3277/5.
Пунктом 1.1 Статуту підтверджено, що Підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства юстиції України (далі Уповноважений орган управління), що здійснює управління ним безпосередньо або через міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань та входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
Згідно з п. 3.1 Статуту Підприємство утворено з метою залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно-корисної праці, забезпечення їх професійно-технічного навчання та отримання прибутку від господарської діяльності.
Відповідно до п. 2.4 Статуту основним завданням Підприємства є залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно корисної праці, забезпечення їх професійно-технічного навчання та отримання прибутку від господарської діяльності.
Пунктами 4.1, 4.2 Статуту визначено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за підприємством на праві господарського відання.
Майно підприємства становлять виробничі і невиробничі засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Підприємства.
І найголовніше, пунктом 6.3 Статуту встановлено, що для закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти Підприємство застосовує процедури закупівель, визначені законом.
Відтак, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що здійснюючи закупівлю товарів у спірному періоді без застосування процедури закупівлі позивач діяв всупереч власному Статуту та Закону № 922-VIII.
Доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)» залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року в адміністративній справі № 280/2051/25 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 06 січня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови. 
Повна постанова складена 06 січня 2026 року. 

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя Т.І. Ясенова