Справа № 204/11342/25
Провадження № 2/204/905/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
49006, м. Дніпро, проспект Лесі Українки 77-б тел. (056) 371 27 02, inbox@kg.dp.court.gov.ua 
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючої судді    Дубіжанської Т.О. 
за участю секретаря    Кислиці Є.Ю.
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором АВН0СТ155101721457511814 від 20.07.2024 року в розмірі 82 867 грн. 12 коп. та судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 20.07.2024 року будучи клієнтом банку, ОСОБА_1 уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101721457511814, щодо отримання кредиту в розмірі 75 000 грн. строком на 60 місяців, строк повернення 19.07.2029 рік, за сплатою процентів у розмірі 55 % щорічно та комісії в розмірі 0. 00 грн. Кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредита. Станом на 27.10.2025 року заборгованість відповідачки за даним кредитним договором склала суму в розмірі 82 867 грн. 12 коп., яка складається з: 68 913 грн. 7 коп. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 13 413 грн. 40 коп. – загальний залишок заборгованості за процентами, 540 грн. 02 коп. – загальний залишок заборгованості за пенею. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою суду від 03.11.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 03.11.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.
29 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 до відкриття провадження по справі, було подано клопотання про зупинення розгляду справи, у зв`язку з тим, що внаслідок дій та бездіяльності третіх осіб відповідачка стала неплатоспроможною особою. Суд, розглянувши клопотання позивачки, прийшов до висновку, що підстави для зупинення розгляду справи, зазначені відповідачкою, не відповідають вимогам статей 251, 252 ЦПК України, а тому, у задоволені клопотанні про зупинення провадження, суд вирішив відмовити. 
Відповідачка у встановлений судом строк не надала суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що 20.11.2018 року ОСОБА_1  звернулася до АТ «Акцент-Банк»  з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк».
Згідно з заявою Клієнта № АВН0СТ155101721457511814 від 20.07.2024 року, ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» та просила надати кредит за Послугою «Швидка готівка» на вказаних умовах: вид кредиту послуга «Швидка готівка», тип кредиту Кредит строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 75 000 грн., строк кредиту 60 місяці, процентна ставка (фіксована) 55 % на рік, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169155122489683, рахунок для внесення платежів UA173077700000029097114056028.
Також, 20.07.2024 року відповідачка підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», який містить наступну інформацію: кредитний ліміт встановлений у розмірі 75 000 грн..; строк кредитування становлять 60 місяців; мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; процентна ставка, відсотків річних 55%; тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 149 047 грн. 07 коп.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 224047 грн. 07 коп.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 72.47%; розмір щомісячного платежу 3 734 грн. 13 коп.
Положеннями заяви визначено, що Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту, становить кредитний договір. Заява містить відмітку про підпис ОСОБА_1 20.07.2024 року, що підтверджено електронним підписом за ідентифікатором, що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг.
Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, дата видачі: 20.01.2025 року, дата платежу: з 20.07.2024 по 19.07.2029, усього 60 періодів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 224 047 грн. 07 коп.; сума кредиту за договором 75 000 грн.; проценти за користування кредитом 149 047 грн. 07 коп.
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти у сумі 75 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № TR.37980193.31719.65455 від 20.07.2024 року, де зазначено призначення платежу видача кредиту згідно договору № АВН0СТ155101721457511814 від 20.07.2024 року.
Згідно виписки по кредиту АТ «Акцент-банк» від 27.10.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 по кредиту № АВН0СТ155101721457511814 від 20.07.2024 року, за період з 20.07.2024 року – по 26.10.2025 року, має заборгованість у загальному розмірі 82 765 грн. 23 коп.
Відповідачка, взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором, не виконує.
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором № АВН0СТ155101721457511814 від 20.07.2024 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 станом на 27.10.2025 року, заборгованість останньої становить 82 867 грн. 12 коп., з яких: 66 689 грн. 81 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 13 413 грн. 04 коп. заборгованість за нарахованими відсотками та 540 грн. 02 коп. - заборгованість за пенею.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Сенс договору приєднання полягає у тому, що його умови визначені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних умовах та можуть бути прийняті іншою стороною не інакше ніж шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Тобто дійсно вільною в цьому випадку є воля виключно однієї сторони - тієї, яка пропонує для укладення договору саме формуляр (тобто банк). Інша сторона виявляє волю до укладення цього договору лише на стадії висловлення власної волі на стадії прийняття умов такого договору в цілому. Проте не повинно виникати сумнівів у тому, чи дійсно та які саме умови, викладені у формулярі або іншій стандартній формі, приймає позичальник.
У ситуації, коли є сумніви у тому, чи прийняті та які саме умови прийнято споживачем - позичальником, умови не можуть вважатися такими, що прийняті ним в цілому.
Конструкція договору приєднання, викладена у частині першій статті 634 ЦК України, полягає не у тому, що споживач зобов`язаний самостійно ознайомитися з умовами і правилами надання послуг, пропонованими однією стороною, а у тому, що споживач може лише до них приєднатися, не маючи можливості обговорювати умови договору приєднання, пропонуючи свої зміни тощо. Проте сама воля споживача на приєднання до певних умов такого договору має бути однозначною та свідчити про певне її спрямування на досягнення згоди саме на певних умовах, запропонованих банком.
Відтак, у законі як загальне правило визначено, що договір приєднання має викладатися на формулярі або іншій стандартній формі, яка має засвідчувати усі прийняті споживачем умови такого договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив стягнути складові його повної вартості, а саме: заборгованість за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник) та заборгованість за відсотками.
З копії Паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачкою ОСОБА_1 20.07.2024 року, тобто у день підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка» договором № АВН0СТ155101721457511814 від 20.07.2024 року вбачається, що сторони узгодили базову процентну ставку за кредитом, а також інші істотні умови договору.
Таким чином, даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.
При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не спростував розміру нарахованої суми заборгованості за тілом кредиту та процентами перед позивачем за кредитним договором. Підстав для звільнення  ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за кредитним договором, судом не встановлено.
Відтак, зважаючи на підписання відповідачкою 20.11.2018 року Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», 20.07.2024 року заяви про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101721457511814, а також підписання відповідачкою того ж дня Паспорту споживчого кредиту, суд вважає, що наявні підстави для стягнення із  ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № АВН0СТ155101721457511814 від 20.07.2024 року в розмірі 82 327 грн. 10 коп., з яких: 68 913 грн. 07 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 13 413 грн. 40 коп. заборгованість за нарахованими відсотками. 
Що стосується позовних вимог щодо стягнення пені, то суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
У позові позивач просить стягнути з відповідача 540 грн. 02 коп. пені за кредитним договором.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи зазначені положення закону стягнення пені у розмірі 540 грн. 02 коп. за кредитним договором про надання банківських послуг № АВН0СТ155101721457511814 від 20.07.2024 року, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (адреса місцезнахлдження: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, код ЄДРПОУ 14360080) до ОСОБА_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 68 913 грн. 07 коп., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 13 413 грн. 40 коп., судові витрати у розмірі 2 422 грн. 40 коп., а всього стягнути суму у розмірі 84 749 грн. 5 коп.
В задоволені решти позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська