УХВАЛА

22 грудня 2025 року 
м. Київ

справа №560/11459/25
адміністративне провадження № К/990/49084/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі №560/11459/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТАЛОНІНВЕСТБУД" до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, приписів, постанови та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
27.11.2025 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі № 560/11459/25. 
Ухвалою Верховного Суду від 08.12.2025 касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України) та документа про сплату судового збору на суму 24224,00 грн.
В межах строку встановленого ухвалою Верховного Суду від 08.12.2025 скаржником було надіслано до суду заяву про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, яка обґрунтована неможливістю вчасної сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів, передбачених за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" та вчиненням скаржником необхідних дій для його сплати. На підтвердження зазначених обставин представник скаржника надав виписку з рахунка за 17.12.2025, в якій зазначено, що залишок коштів на рахунку становить 10 918,01 грн, а також поданий ним до Міністерства розвитку громад та територій України лист від 17.12.2025 №3154/06/12-25 з проханням розглянути можливість перерозподілу внутрішніх резервів бюджетних асигнувань на покриття потреби у видатках на нагальні витрати, зокрема за КЕКВ 2800 - на сплату судового збору у сумі 80,0 тис. грн.
Разом з тим, доводів щодо неможливості виконати вимогу в частині зазначення належних підстав оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України) в межах строку встановленою ухвалою Верховного Суду від 08.12.2025 скаржником не зазначено.
Згідно з частиною другою статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що скаржник не навів обґрунтованих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про наявність в межах наданого судом строку об`єктивних обставин, які б перешкоджали сплаті судового збору та не доводить того, що протягом нового строку (тривалість якого скаржником не конкретизується) судовий збір ним буде сплачено.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
Державна інспекція архітектури та містобудування України має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи та є державною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обставини, пов`язані з відсутністю коштів на відповідному рахунку, зокрема в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не можуть бути підставою для невиконання покладених на такий орган процесуальних обов`язків, установлених нормами КАС України, зокрема щодо належного оформлення та подання касаційної скарги.
Крім того, в межах строку встановленого ухвалою Верховного Суду від 08.12.2025 не виконано її вимог в частині надання до Верховного Суду уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити належні підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).
З урахуванням зазначеного, підстави для задоволення заявленої скаржником заяви про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відсутні.
Таким чином, недоліки касаційної скарги в межах наданого строку на його усунення не усунуто, вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,- 
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Державної інспекції архітектури та містобудування України про продовження процесуального строку, встановленого судом для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі №560/11459/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТАЛОНІНВЕСТБУД" до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, приписів, постанови та зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик
Н.В. Коваленко,
Судді Верховного Суду