ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1043/25  Номер провадження 22-ц/814/755/26	Головуючий у 1-й інстанції Малюк М. В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 
на рішення Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 26 серпня 2025 року, постановлене суддею Малюк М.В.,
у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:
23.04.2025 Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося в суд із указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ15510172944767741 від 20.10.2024 у розмірі 23 670,73 грн станом на 23.04.2025, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування підстав позову зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву, тим самим приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 
20.10.2024, будучи клієнтом банку, ОСОБА_1 уклав із АТ «А-Банк» кредитний договір №АВН0СТ15510172944767741 щодо надання позичальнику кредиту в розмірі 17 300,00 грн, строком кредитування на 36 місяців (до 19.10.2027) та зі сплатою процентів 85% річних.
Кредитний договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 
АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Тоді як відповідач допустив порушення умов зобов`язання унаслідок чого станом на 23.04.2025 утворилася заборгованість у загальному розмірі 23 670,73 грн, яка складається із: 17 212,32 грн - заборгованість за кредитом; 6 161,74 грн - заборгованість за процентами; 296,67 грн - заборгованість за пенею.
Рішенням Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 26.08.2025 у задоволенні позову АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.
Рішення міського суду вмотивовано тим, що позивачем не підтверджено належними доказами факт перерахування відповідачу кредитних коштів.
Не погодившись із указаним судовим рішенням, АТ «А-Банк» подало апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Цитуючи вимоги статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також пункти 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, доводить, що виписка з рахунків позичальника є належним та допустимим доказом у справі, який підтверджує, як факт видачі кредитних коштів позичальнику, так і рух коштів по конкретному банківському рахунку.
Наголошує, що позичальник підписав договір електронним підписом. Свою згоду на використання електронного підпису останній надав у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Отже, кредитний договір №АВН0СТ15510172944767741 від 20.10.2024 є укладеним, істотні умови зобов`язання позичальником погоджені, проте належним чином не виконувалися, унаслідок чого станом на 23.04.2025 утворилася заборгованість у загальному розмірі 23 670,73 грн.
Звертає увагу, що до суду подавалися копія меморіального ордеру, який служить для відображення результатів перевірок та інших операцій. Потреби у дослідженні оригіналу такого доказу сторона позивача не вбачає, оскільки копія доказу підписана КЕП.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.10.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду без проведення судового засідання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 20.10.2025.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.09.2024 ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою позичальник підтвердив, серед іншого, що: до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі, відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб; умови, передбачені ч.2 ст.9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», визначені в Договорі та Тарифах; дана Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, між ним та АТ «А-Банк» становлять Договір про надання банківських послуг зі строком дії у 90 років, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Метою оформлення цього Договору є отримання у майбутньому таких фінансових послуг, як: відкриття та користування поточними рахунками (у т.ч. з випуском та використанням платіжних карток) та/або отримання кредитів у вигляді готівкових або безготівкових коштів (у т.ч. у вигляді овердрафтів), та/або здійснення валютно-обмінних операцій, та/або розрахунково-касових операцій, та/або розміщення коштів на вклади (депозити); банк у правочинах може використовувати факсимільний підпис уповноваженої особи банку з відтворенням відбитка печатки банку технічними друкованими пристроями, зразки яких наведено в Умовах та Правилах надання банківських послуг; правочини можуть вчинятися ним з використанням електронного підпису. Визнає, що простий або удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом документів на паперових носіях. Засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису є особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 03с1с63d898401d406b2d2edd2b86bc1a86d400de5eec42c82263c313368e51440, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку та/або клієнту, а також третім особам у разі використання електронного підпису, покладаються на клієнта.
18.09.2024 ОСОБА_1 підписав Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. За змістом цієї заяви ОСОБА_1 , діючи на підставі особистого волевиявлення, підписуючи цю заяву, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становлять Договір, просить відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_1 у UAN, із наведенням загальних умов кредитування у АТ «А-Банк».
20.10.2024 ОСОБА_1 , шляхом накладення електронного підпису, який перевіряється за допомогою відкритого ключа 03с1с63d898401d406b2d2edd2b86bc1a86d400de5eec42c82263c313368e51440, підписано паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», який містить такі істотні умови кредитування: тип кредиту - беззалоговий; сума/ліміт кредиту - 17300,00 грн; строк кредитування - 36 місяців; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; спосіб надання кредиту: шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта з подальшою можливістю зняття коштів; процентна ставка - 85% річних; тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - 31442,14 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом- 48742,14 грн; реальна річна процентна ставка - 129,85% річних.
20.10.2024 ОСОБА_1 , шляхом накладення електронного підпису, який перевіряється за допомогою відкритого ключа 03с1с63d898401d406b2d2edd2b86bc1a86d400de5eec42c82263c313368e51440, підписано Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101729447677741, за змістом якої на підставі особистого волевиявлення просить АТ «А-Банк» надати кредит за послугою «Швидка готівка» на умовах: вид кредиту - кредит на споживчі потреби; тип кредиту - строковий; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту - 17300,00 грн; строк кредитування - 36 місяців із 20.10.2024 по 19.10.2027 включно; процентна ставка (фіксована) - 85% річних. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік; розмір щомісячного платежу - 1353,94 грн; платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - 5169155123540120; загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить 48742,14 грн; погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок НОМЕР_2 ; у випадку порушення клієнтом зобов`язання із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. 
20.10.2024 АТ «А-Банк» сформовано меморіальний ордер №TR.39880971.47241.65455 від 20.10.2024, за яким ОСОБА_1 - є платником; ПАТ «Акцент-Банк» - отримувачем; дебет рах. № НОМЕР_3 ; кредит рах. № НОМЕР_4 ; сума - 17300,00 грн; призначення платежу: видача кредиту згідно із договором №АВН0СТ155101729447677741 від 20.10.2024.
На підтвердження розміру стягнення банком надано розрахунок заборгованості та виписку по картці ОСОБА_1 за змістом якої станом на 22.04.2025 заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101729447677741 становить 23 631,81 грн, із яких: 17 212,32 грн - заборгованість за кредитом; 6 161,74 грн - заборгованість за процентами; 296,67 грн - заборгованість за пенею.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, міський суд виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували перерахування АТ «А-Банк» позичальнику кредитних коштів, передбачених кредитним договором на його поточний рахунок ( НОМЕР_5 ), а також первинні бухгалтерські документи на підтвердження розміру стягнення. 
Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується. При цьому враховує наступне.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як убачається із матеріалів справи, що переглядається, 20.10.2024 ОСОБА_1 , шляхом накладення електронного підпису, який перевіряється за допомогою відкритого ключа 03с1с63d898401d406b2d2edd2b86bc1a86d400de5eec42c82263c313368e51440, підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101729447677741, яка містить погоджені ним істотні умови кредитування, серед іншого: вид кредиту - кредит на споживчі потреби; тип кредиту - строковий; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; суму кредиту - 17300,00 грн; строк кредитування - по 19.10.2027 включно; а також відомості про платіжну картку, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - 5169155123540120.
Визнаючи недоведеним факт перерахування позичальнику кредитних коштів на вказаний ним поточний рахунок НОМЕР_5 , міський суд обґрунтовано не прийняв до уваги наданий позивачем меморіальний ордер №TR.39880971.47241.65455 від 20.10.2024, як неналежний та недопустимий доказ.
Частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі №129/1033/13-ц від 18.03.2020, принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно, цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Проте за відсутності доказів сумніви та припущення мають тлумачитися на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, оскільки правові відносини споживача з банком фактично не є рівними (постанова Верховного Суду від 16.08.2023 №176/1445/22).
Доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості позовних вимог належними доказами колегія суддів до уваги не приймає, оскільки не залежно від дотримання порядку засвідчення копій документів поданих через «Електронний суд», надана копія меморіального ордеру №TR.39880971.47241.65455 від 20.10.2024 підтверджує лише те, що в означену дату з рахунку платника ОСОБА_1 знято 17300,00 грн і розміщено ці кошти на рахунку отримувача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК».
Таким чином, колегія суддів виходить із того, що на підтвердження позовних вимог щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, АТ «Акцент-Банк» мало можливість додати до позовної заяви документальне обґрунтування кредитної заборгованості, зокрема, фінансові документи щодо перерахування кредитних коштів, належну виписку по особовому рахунку позичальника та докази відкриття кредитного ліміту та його розміру, на підставі яких, суди як першої, так і апеляційної інстанції мали б можливість перевірити доводи банку про розмір кредитної заборгованості. 
Стосовно доводів апеляційної скарги, що наявна у справі виписка з рахунку є належним та допустимим доказом, як на підтвердження факту зарахування кредитних коштів та і їх фактичного використання, колегія суддів ураховує наступне.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц.
Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, від 26.05.2021 у справі №204/2972/20, від 13.10.2021 у справі №209/3046/20.
Як вже констатовано судом, позивачем не надано суду Виписку за картковим рахунком НОМЕР_5 , відкритим на ім`я відповідача ОСОБА_1 , яка б відповідала вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України. 
Посилання позивача у доводах апеляційної скарги на сформований АТ «А-Банк» документ «виписка по кредиту», колегія суддів до уваги не приймає, оскільки така виписка містить лише інформацію щодо нарахування, перенесення заборгованості на прострочку за відповідний місяць, не шляхом перерахування операцій, проведених по рахунку, а у вигляді таблички, яка навіть не містить такої графи як «сплачено».
Натомість, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а, отже, не є належним доказом отримання кредитних коштів та їх повернення. Сам по собі розрахунок, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед банківською установою.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до загального цитування норм права та практики Верховного Суду, яка є відмінною від фактичних обставин цієї справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.
Рішення Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 26 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя     Л.І. Пилипчук

Судді          Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак