Справа № 466/5653/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

06 січня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:
головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.
секретар Марочканич В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
16.06.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №200324507 від 07.02.2021 у сумі 10 549,46 грн., 2 422,40,00 грн. судового збору та 7 000грн. витрат на правничу допомогу.
Ухвалою від 23.06.2025р. у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Копія позовної заяви з додатками скерована позивачем відповідачу, що підтверджується описом вкладення №0505320364803 Укрпошти, копія ухвали про відкриття провадження скеровані відповідачу супровідним листом за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 22.08.2025 року з відміткою поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав.
Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.
Судом встановлено, що 06.02.2021 між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №200324507, за умовами якого відповідачу відкрито рахунок та надано кредит в сумі 10 798,03 грн. строком на 1096 днів у період з 07.02.2021 по 07.02.2024, зі сплатою процентів - 0,01% річних (ставка по кредиту на строкову частину основного боргу), 0,00001% річних (ставка по кредиту на прострочену частину основного боргу). Щомісячна комісія, без ПДВ: з 07.02.2021 по 07.08.2021 - 0,00грн., з 08.08.2021 - 323,95грн.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору, що підтверджується виписками за кредитним договором.
Відповідач, відповідно до розрахунку, порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, внаслідок чого допустив заборгованість в сумі 10 549,46 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 902,53 грн., заборгованості за відсотками 0,53 грн., заборгованості за комісією 4 646,40 грн.
25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимог №GL1N426202/1, відповідно до умов якого та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Банк Форвард», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №200324507 від 07.02.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 25.07.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 10 549,46 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту - 5 902,53 грн.; заборгованість за відсотками - 00,53грн. грн.; заборгованість за комісією - 4 646,40 грн. 
Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України).
У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.
Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд вважає, що між сторонами був укладений кредитний договір, банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а останній користувався кредитними коштами, проте неналежним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість.
Розмір заборгованості за кредитом та процентами за користування ним суд визнає обґрунтованим.
Щодо вирішення вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 4 646,40 грн, яка визначена умовами кредитного договору, і є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику, суд покликається на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
За таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 4 646,40 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_1 боржником за цим платежем.
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 5 902,53 грн. заборгованості по тілу кредиту, 00,53 грн. сума за відсотками.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані копія Договору про надання правової допомоги №0206 від 02.06.2025 року, акт наданих послуг від 09.06.2025, детальний опис наданих послуг від 09.06.2025.
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 7000 грн., проте матеріали справи не містять інформації про сплату позивачем вказаної суми.
Суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи, яка є типовою для позивача, не є складною, та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги не є значним. На переконання суду стягнення з відповідачки на користь позивача 2000 грн. витрат на правничу допомогу буде співмірним обсягу наданих адвокатських послуг, складності та значенню справи для сторін.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.10,12,81,141,247, 58,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1. корп. 28) заборгованість по тілу кредиті в розмірі 5 902,53 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот дві гривні п`ятдесят три копійки) та за відсотками в розмірі 00,53 грн. (п`ятдесят три копійки), а також 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору 2 000грн. (дві тисячі гривень) витрат на правничу допомогу.
У стягненні платежів за комісією відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

  Суддя	  	 Н.  Л.  Луців-Шумська