Справа № 203/5396/25
Провадження № 2/0203/2351/2025

ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 грудня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді    Колесніченко О.В., 
при секретарі     Сердягіній О.Ю.,
за участі представника позивача Григоренко А.В.,
заочно розглянувши у загальному порядку у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в залі суду цивільну справу у паперовій формі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням, 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року міський голова в інтересах територіально громади міста Дніпра пред`явив через суд зазначений позов до ОСОБА_1 на предмет захисту права комунальної власності громади - гуртожитку по АДРЕСА_1 , з підстав того, що позивач несе тягар обов`язків з утримання та ремонту майна з розрахунку на проживання у гуртожитку осіб, які сплачують за це проживання та за житлово-комунальні послуги, у відповідності до Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року №874, проте відповідач, будучи вселеним до цього гуртожитку у кімнату № НОМЕР_1 на одне ліжко-місце на підставі ордеру від 30 березня 2006 року, останні три роки не проживає у гуртожитку, кімната опломбована, має заборгованість за комунальні послуги в розмірі 22696,82 грн., тому позивач, посилаючись на ст. ст. 72, 128 Житлового кодексу України, просив визнати ОСОБА_1 таким, який втратив право на користування кімнатою АДРЕСА_2 .
З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 25 вересня 2025 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка.
Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв і про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем його постійного проживання (перебування).
Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог з наведених у позовній заяві підстав.
Відповідач в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди позивача.
Суд, заслухавши усні пояснення представника позивача, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Судом встановлено, що гуртожиток в будинку АДРЕСА_1 зареєстровано на праві власності за Дніпровською міською радою 16 листопада 2023 року після оформлення передачі будівлі від АТ «Українська залізниця», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 липня 2025 року (а.с. 53-54).
ОСОБА_1 вселений на ліжко-місце до кімнати № НОМЕР_1 у вказаному гуртожитку на підставі ордеру № 22 від 30 березня 2006 року, як працівник Придніпровської залізниці, за рішенням ПК-9 від 21 березня 2006 року № 1 (а.с. 115
За даними реєстраційної картки поквартирної реєстрації ОСОБА_1 , був зареєстрований в гуртожитку з 01 квітня 2006 року до 09 квітня 2008 року (а.сс.52).
За даними відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 01 вересня 2025 року за вих. № 2035 ОСОБА_1 , зареєстрований в гуртожитку по АДРЕСА_1 з 10 квітня 2008 року по теперішній час (а.с.25).
На ім`я відповідача відкритий особовий рахунок для здійснення оплати за гуртожиток під № 3-506213, заборгованість що до якої складає 22697,82 грн., а сам рахунок станом на 06 березня 2025 року недійсний, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс-5» ДМР, що здійснює обслуговування цього гуртожитку (а.с.51).
Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ліжко-місцем у кімнаті АДРЕСА_2 не користується щонайменше з червня 2024 року, про що свідчать акти комісії КП «Жилсервіс-5» ДМР у складі 3-х майстрів підприємства, затверджені директором КП, від 10 червня 2024 року, 04 листопада 2024 року,06 березня 2025 року (а.с.45,46,47).
Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.
Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
У статті 130 ЖК України передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України.
Разом із тим, окрім відповідної глави ЖК України, зазначене питання врегульоване у Примірному положенні про користування гуртожитками, затвердженого Постановою Кабміну від 20 червня 2018 р. № 498. Відповідно до п.11 вказаного Примірного положення Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані:  своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом;  підтримувати чистоту і порядок у жилих та допоміжних приміщеннях;  дотримуватися вимог пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил;  використовувати жилу площу в гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання в гуртожитку;  забезпечувати за власний рахунок проведення ремонту жилого приміщення у гуртожитку (наймач - згідно з договором найму (оренди);  не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні допоміжними приміщеннями в гуртожитку;  не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання гуртожитку, порушують умови проживання інших осіб;  у разі виселення з гуртожитку та/або набуття у власність жилого приміщення передати організації, яка здійснює управління гуртожитком, усе майно, що було надано їм у користування згідно з договором найму (оренди).
Оскільки правовий режим відповідної категорії гуртожитків згідно з Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71,72 ЖК України.
Згідно зі ст.ст.71,72 ЖК України у разі відсутності без поважних причин в житловому приміщенні більше шести місяців наймача або членів його сім`ї в судовому порядку зазначені особи визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Оскільки іншого відповідачем відповідно до своїх обов`язків за ст. ст. 5, 81, 83 ЦПК України не доведено, то за встановлених судом обставин ОСОБА_1 користувався спірним ліжко-місцем у кімнаті гуртожитку відповідно до ст.ст. 128,130 ЖК України, як наймач на умовах договору найму житла і за ним, відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України зберігалось право користування цим житлом виключно до спливу шести місяців тимчасової відсутності, враховуючи відсутність та недоведеність встановлених інших підстав продовження строку збереження за відповідачем житлового приміщення за ч.3 чи ч.6 ст. 71 ЖК України.
Таким чином, оскільки відповідач з червня 2024 року до часу розгляду справи у суді в спірне житло не повернувся і не користується ним, хоч об`єктивно має таку можливість, то суд дійшов висновку про відсутність його у квартирі більше строку збереження за особою права користування житлом без поважних причин, на підставі чого згідно зі ст.72 ЖК України відповідача в судовому порядку належить визнати таким, який втратив право користування спірним ліжко-місцем у кімнаті гуртожитку, з припиненням по суду житлових правовідносин за ст. 16 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 263-265, 282 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати таким, який втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою гуртожитку АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовтоводським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 06.03.1997 р.)) на користь Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 26510514, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), сплачений нею судовий збір в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).
Відповідач вправі подати до Центрального районного суду міста Дніпра письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.
Повне рішення підписане 05 січня 2026 року у день його складення і, починаючи з наступного за цим днем, набирає законної сили після спливу тридцяти днів, протягом яких може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, а така само відповідачем - з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.
. 

Суддя           О. В. Колесніченко