ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8346/22 Головуючий у 1-й інстанції: Білоноженко М.А.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Черпака Ю.К.,
суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Кротюка Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт/ ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - відповідач 1/ВКДКА), Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області (далі - відповідач 2/КДКА Дніпропетровської області) про:
- визнання протиправним та скасування рішення ВКДКА від 18 лютого 2022 року щодо скерування скарги ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1. від 17 лютого 2022 року для розгляду до КДКА Дніпропетровської області листом № 448 від 18 лютого 2022 року;
- визнання протиправним та скасування рішення КДКА Дніпропетровської області щодо прийняття для розгляду скарги ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1. від 17 лютого 2022 року. 
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила про порушення ВКДКА нормативно закріплене положення про направлення скарги на дії адвоката до найближчого іншого регіону кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, що гарантує можливість як скаржнику, так і адвокату, на дії якого подано скаргу, дістатись до місця розгляду такої скарги.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-ІХ дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за загальним правилом дисциплінарне провадження щодо адвоката здійснюється КДКА за адресою його робочого місця (частина третя статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), однак у цій справі наявні виключні обставини, пов`язані з об`єктивною неможливістю розгляду скарг КДКА м. Києва, оскільки відповідно до рішень РАУ № 128 та № 130 КДКА м. Києва вважалася не сформованою (через відсутність кворуму), а дисциплінарні матеріали підлягали передачі до ВКДКА для подальшого розподілу до КДКА іншого регіону. За таких умов Голова ВКДКА, керуючись підпунктами 2.3.17, 2.3.18 Регламенту ВКДКА та на підставі зазначених рішень РАУ, діяв у межах наданих повноважень, правомірно скерувавши скаргу до КДКА Дніпропетровської області; при цьому Регламент ВКДКА не встановлює обов`язку обирати інший регіон з урахуванням «наближеності» територіального розміщення, а тому посилання позивача на необхідність направлення скарги до «найближчого» регіону суд визнав необґрунтованими. Окремо суд зазначив, що пункт 23 Положення № 120 щодо перерозподілу скарг з урахуванням наближеності застосовується до визначеного кола випадків (зокрема, коли адвокат або скаржник входить до органів адвокатського самоврядування), тоді як позивачка до таких осіб не належить, що підтверджується рішенням РАУ № 125, тому вимога застосувати цю норму у спірних правовідносинах є помилковою. Крім того, на стадії перевірки відомостей про дисциплінарний проступок (статті 37-38 Закону) КДКА не приймає рішення про прийняття скарги до розгляду, а такі проміжні дії самі по собі не створюють для адвоката юридично значимих наслідків; правові наслідки можуть наставати лише за результатами розгляду дисциплінарної справи, що узгоджується з позиціями Верховного Суду (зокрема у справах № 815/1830/18 та № 813/2639/18). Додатково суд врахував, що у справі № 640/15254/22 вже було скасовано рішення КДКА Дніпропетровської області про порушення дисциплінарної справи та про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, а її право на заняття адвокатською діяльністю поновлено, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними саме дій/рішень щодо скерування скарги листом ВКДКА та прийняття її КДКА для перевірки, і відмовив у задоволенні позову повністю.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кротюк О.В. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно витлумачив і застосував норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Положення № 120 та Регламенту ВКДКА, унаслідок чого помилково визнав правомірним скерування скарги до КДКА Дніпропетровської області. За наявності об`єктивної неможливості розгляду в Києві ВКДКА була зобов`язана (з огляду на мету забезпечення неупередженості та доступності розгляду) визначити іншу КДКА з урахуванням територіальної наближеності, а не обирати віддалений регіон, що фактично ускладнює участь сторін у дисциплінарній процедурі та нівелює гарантії справедливого розгляду. Підпункти 2.3.17-2.3.18 Регламенту ВКДКА не можуть слугувати універсальною підставою для перерозподілу будь-яких скарг, а суд не дав належної оцінки тому, що критерії/межі такого розподілу мають випливати із змісту профільних актів та їх цілей. Суд безпідставно відкинув доводи щодо порушення процедурних вимог Положення № 120 при поданні/оформленні скарги та прийнятті її до розгляду (зокрема щодо належних додатків, дотримання формальних умов, оплати/організаційних передумов дисциплінарного провадження тощо), і не перевірив належним чином законність прийняття скарги КДКА як дії/акта, що запускає дисциплінарну процедуру та створює для адвоката реальні негативні наслідки. Додатково апелянт акцентує на порушенні принципів правової визначеності та легітимних очікувань, а також на неповноті судового розгляду й формальному підході до оцінки аргументів позивача, що свідчить про ухвалення рішення без належного з`ясування всіх істотних обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ВКДКА заперечує проти її задоволення та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що апеляційна скарга є безпідставною, а доводи апелянта ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права та ігноруванні встановлених обставин справи. Скерування скарги ОСОБА_2 щодо поведінки адвоката ОСОБА_1. до КДКА Дніпропетровської області було здійснено на законних підставах, у зв`язку з фактичною нефункціональністю КДКА м. Києва, яка відповідно до рішень Ради адвокатів України № 128 та № 130 від 15 грудня 2021 року вважалася не сформованою через відсутність кворуму, а всі дисциплінарні матеріали підлягали передачі до ВКДКА для подальшого розподілу. Пункти 2.3.17 та 2.3.18 Регламенту ВКДКА прямо надають Голові ВКДКА повноваження скеровувати скарги до КДКА іншого регіону у разі відсутності кворуму або несформованості регіональної КДКА і такі повноваження були реалізовані в межах закону та з дотриманням рішень РАУ, які є обов`язковими для виконання. Положення пункту 23 Положення № 120 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки позивач не входить до складу органів адвокатського самоврядування, а відтак посилання апелянта на обов`язковість врахування територіальної наближеності є безпідставним. На стадії перевірки відомостей про дисциплінарний проступок не приймається жодного рішення, яке б породжувало юридичні наслідки для адвоката, а отже, оскаржувані дії щодо направлення та прийняття скарги не є актами індивідуальної дії у розумінні КАС України. Подальші рішення КДКА Дніпропетровської області про порушення дисциплінарної справи та притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності вже були скасовані судами, а право на заняття адвокатською діяльністю поновлено, що свідчить про відсутність будь-якого актуального порушення прав позивача у межах цієї справи. 
Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що адвокат ОСОБА_1. обліковується у Раді адвокатів міста Києва з робочою адресою: місто Київ, вулиця Солом`янська, 3, офіс 602.
На адресу ВКДКА 18 лютого 2022 року надійшла скарга ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за вх. № 17455 стосовно неправомірної діяльності адвоката ОСОБА_1. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5285 від 09 вересня 2019 року, видане Радою адвокатів м. Києва).
06 травня 2022 року на поштову адресу позивачки надійшов лист від ВКДКА з копією листа від 18 лютого 2022 року за вих № 448 про надсилання скарги ОСОБА_2 стосовно неправомірної адвокатської діяльності позивача від 17 лютого 2022 року для її розгляду до КДКА Дніпропетровської області.
Крім того, 06 травня 2022 року позивачкою отримано повідомлення від члена дисциплінарної палати КДКА Дніпропетровської області Шпакової Ольги Сергіївни про початок перевірки відомостей за скаргою ОСОБА_3 стосовно неправомірної адвокатської діяльності позивачки із пропозицію надати письмові пояснення.
Вважаючи рішення ВКДКА щодо направлення скарги ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1. до КДКА Дніпропетровської області протиправним, а факт прийняття КДКА Дніпропетровської області такої скарги до розгляду - незаконним та таким, що порушує її права, вона звернулась до суду із позовом.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
Згідно зі статтею 2 Закону № 5076-VI адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Згідно з частиною першою, другою статті 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Відповідно до статті 36 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.
Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
Згідно з частинами першою, п`ятою та шостою статті 50 Закону № 5076-VI кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.
До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать:
1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів; 
2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; 
3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 
4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів;
5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.
У передбачених цим Законом випадках повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури здійснює її кваліфікаційна або дисциплінарна палата.
Засідання кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини членів її палат. Засідання палати вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини її членів.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на порушення відповідачем-1 принципу територіальної підвідомчості, відповідно до якого дисциплінарне провадження щодо адвоката має здійснюватися кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за місцем його робочої адреси, а у разі неможливості такого розгляду - скарга підлягає перерозподілу до КДКА іншого, найближчого регіону.
Частиною третьою статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено загальне правило, за яким дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою його робочого місця, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Водночас зазначена норма не має абсолютного характеру та допускає відступ від загального правила у випадках, коли з об`єктивних причин відповідна регіональна КДКА не спроможна здійснювати свої повноваження. 
За таких обставин застосуванню підлягають спеціальні процедури, спрямовані на забезпечення можливості належного розгляду дисциплінарних скарг та безперервності здійснення дисциплінарного провадження.
Правові засади діяльності ВКДКА, мета, завдання та порядок її діяльності визначаються Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішеннями з`їзду адвокатів України, Статутом Національної асоціації адвокатів України, Правилами адвокатської етики, рішеннями Ради адвокатів України, Положенням про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури (далі - ВКДКА або Комісія), Регламентом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та іншими правовими актами України, що регулюють адвокатську діяльність.
Підпунктом 2.3.18 пункту 2.3 розділу ІІ Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78 встановлено, що голова ВКДКА скеровує для розгляду до КДКА скарги, що надійшли стосовно осіб, визначених статтею 66 Правил адвокатської етики, а також у разі, якщо регіональна КДКА не сформована, або у разі відсутності за будь-яких причин кворуму на засіданнях КДКА (палати) регіону.
Згідно з пунктами 22, 23 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затверджене Рішенням Ради адвокатів України 30 серпня 2014 року № 120 (далі - Положення № 120), у разі звернення із заявами (скаргами) щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, або якщо скаржниками виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, заява (скарга), яка відповідає зазначеним вимогам та може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката, не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
ВКДКА в особі її Голови, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді заяв (скарг), з урахуванням наближеності територіального розміщення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (скарги) приймає рішення про перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до складу органів адвокатського самоврядування. Отримавши від Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури таку заяву (скаргу), Голова кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону перевіряє її на відповідність вимогам законодавства і цього Положення та приймає рішення про її подальший розгляд, відповідно до вимог цього Положення.
Згідно з рішенням РАУ № 128 від 15 грудня 2021 року КДКА м. Києва вважається не сформованою у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що є наслідком відсутності кворуму в кваліфікаційній та дисциплінарній палаті КДКА м. Києва для прийняття рішень та здійснення повноважень, визначених статтею 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У свою чергу, відповідно до рішення РАУ № 130 від 15 грудня 2021 року «Про передачу справ КДКА м. Києва до ВКДКА для подальшого розподілу» вирішено передати заяви, які стосуються допуску до складання кваліфікаційного іспиту (кваліфікаційні справи) та заяви (скарги) шодо поведінки адвокатів, яка може бути підставою дія дисциплінарної відповідальності (дисциплінарних справ (проваджень), у ВКДКА для подальшого їх скерування на розгляд до КДКА іншого регіону.
Згідно з частиною першою статті 57 Закону № 5076-VI рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами.
В свою чергу, пункти 2.3.17, 2.3.18 Регламенту ВКДКА не містять положення щодо обов`язку Голови ВКДКА скеровувати скаргу з урахуванням наближеності територіального розміщення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а тому доводи позивачки з цього приводу є хибними і такими, що не узгоджуються із нормами, які регулюють діяльність Вищої кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури.
Колегія суддів також зазначає, що посилання апелянта на обов`язковість визначення найближчого регіону для розгляду дисциплінарної скарги ґрунтується на розширеному та помилковому тлумаченні положень підзаконних нормативних актів. Вимога щодо територіальної наближеності має оціночний, а не імперативний характер і не може підміняти собою чітко визначені Регламентом ВКДКА та рішеннями Ради адвокатів України повноваження Голови ВКДКА щодо організації розгляду дисциплінарних скарг у разі об`єктивної неможливості здійснення такого розгляду відповідною регіональною КДКА.
Враховуючи, що частина третя статті 33 Закону № 5076-VI встановлює загальні правила територіальної підвідомчості розгляду скарг, а наведені положення підпункту 2.3.18 пункту 2.3 розділу ІІ Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, пункти 22, 23 Положення № 120 є нормами, які конкретизують та допускають за умов об`єктивної неможливості процедурно здійснити розгляд відповідними кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури дисциплінарних справи не за робочою адресою реєстрації адвоката, тому за таких конкретних обставин суд вважає, що відповідачем-1 було правомірно скеровано скаргу відносно позивача до КДКА Дніпропетровської області.
При цьому матеріали справи не містять жодних даних, які б свідчили про свавільність, вибірковість або зловживання дискреційними повноваженнями при визначенні КДКА іншого регіону для розгляду скарги. Апелянтом не наведено об`єктивних критеріїв, які б у конкретних обставинах справи зумовлювали необхідність обрання іншого регіону, ніж той, що був визначений ВКДКА у межах наданих їй повноважень.
У своїй процесуальній діяльності КДКА зобов`язана керуватися рішеннями Ради адвокатів України, актами НААУ. Рішення Ради адвокатів України в силу частини першої статті 57 Закону № 5076-VI є обов`язковими до виконання. Компетенція Ради адвокатів України дає право у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом, деталізувати у своїх рішеннях певні процедурні моменти діяльності КДКА та ВКДКА, зокрема, при наявності певних умов, які не відображенні в статті 33 Закону, перенаправити скарги на дії адвоката до іншої КДКА для подальшого розгляду та прийняття рішення, що не порушує при цьому положення вказаної статті, а навпаки регулює дотримання принципу правової визначеності.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення принципу територіальної підвідомчості розгляду дисциплінарної скарги, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено відсутність порушень процедури визначення компетентної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та порядку передачі (скерування) відповідних матеріалів.
Посилання апелянта на необхідність застосування при скеруванні скарги вимог пункту 23 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката № 120 є необґрунтованими. 
Як правильно зазначив суд першої інстанції, наведене положення регулює порядок перерозподілу дисциплінарних скарг виключно у випадках, коли адвокат або скаржник входить до складу органів адвокатського самоврядування, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності розгляду таких скарг.
Разом з тим, із матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 не входить до складу органів адвокатського самоврядування, що підтверджується рішенням Ради адвокатів України № 125 від 07 листопада 2021 року, яким визнано відсутність у неї відповідних повноважень у зв`язку з ненабранням необхідної кількості голосів. 
Доводи апеляційної скарги в цій частині фактично зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин та висловлення незгоди з правовими висновками суду, що саме по собі не є підставою для скасування судового рішення за відсутності порушень норм матеріального чи процесуального права.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статей 37-38 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження є багатостадійним процесом, який розпочинається з перевірки відомостей про можливий дисциплінарний проступок адвоката. 
На цій стадії кваліфікаційно-дисциплінарною комісією не приймається жодного рішення, яке б породжувало для адвоката правові наслідки у вигляді виникнення, зміни чи припинення його прав або обов`язків.
При цьому чинним законодавством не передбачено існування такого виду рішень, як рішення про направлення чи прийняття скарги до розгляду, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції. 
Вказані дії мають виключно організаційно-процедурний характер і самі по собі не відповідають критерію юридичної значимості.
Колегія суддів також враховує, що оскаржувані дії відповідали критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема були вчинені на підставі та в межах наданих повноважень, добросовісно, розсудливо та пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між інтересами адвоката та публічним інтересом у забезпеченні належного функціонування дисциплінарного провадження.
Такий підхід узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 04 червня 2020 року у справі № 815/1830/18 та від 24 червня 2020 року у справі № 813/2639/18, відповідно до яких правові наслідки для адвоката можуть наставати виключно за результатами розгляду дисциплінарної справи по суті, а не на попередніх стадіях дисциплінарного провадження.
Колегія суддів також враховує, що рішення КДКА Дніпропетровської області про порушення дисциплінарної справи та про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності вже були визнані судами протиправними та скасовані у справі № 640/15254/22, а право апелянтки на заняття адвокатською діяльністю поновлено. 
За таких обставин відсутні підстави вважати, що саме скерування скарги та її прийняття для перевірки призвели до самостійного порушення прав позивачки.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення ВКДКА від 18 лютого 2022 року щодо скерування скарги ОСОБА_2 до КДКА Дніпропетровської області та подальші дії з її розгляду були здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом.
Застосування спеціальних процедур перерозподілу дисциплінарних скарг у разі нефункціональності регіональної КДКА спрямоване на забезпечення принципу правової визначеності та безперервності здійснення дисциплінарної юрисдикції, а не на обмеження прав адвоката, що відповідає завданням дисциплінарного провадження, визначеним Законом № 5076-VI.
Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Кротюка Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.