Номер провадження: 22-ц/813/4030/25 
Справа № 947/40737/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                  Назарової М.В.,
суддів:                                              Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря                       Соболєвої Р.М.,
учасники справи: заявник – Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, заінтересовані особи – Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОТС Ю.ЕЙ.», Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в особі свого представника Поліщук Марини Олександрівни
на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2024 року, ухвалене Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Куриленко О.М. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Південний» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОТС Ю.ЕЙ.» про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю,

в с т а н о в и в:

18 грудня 2024 року ГУ ДПС у м. Києві звернулися до суду із вказаною заявою, в якій просили зобов`язати ПАТ АБ «Південний» розкрити банківську таємницю по рахункам: р/р № НОМЕР_1 (904 – українська гривня), який належить ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.», за період з 30.06.2023 по 30.09.2024 із зазначенням руху коштів, їх відправника і одержувача та призначенням платежу (розшифровкою контрагентів та призначенням платежу).
В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що з метою виконання функцій, передбачених ПК України, виникла необхідність в отриманні інформації щодо обсягу та обігу коштів на банківських рахунках, відкритих ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» в установі банку із зазначення контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавалися до банку, з метою використання інформації при проведенні перевірки.
Посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві 11.11.2024, 12.11.2024, 15.11.2024 та 21.11.2024 здійснено виїзд на податкову адресу ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.», а саме: м. Київ, вул. Ділова, 6, з метою ознайомлення з направленнями на перевірку від 03.10.2024 № 22847/23-15-24-02-02 та 22848/26-15-24-02-02. Проте, під час обстеження встановлено відсутність посадових осіб ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» за податковою адресою, що унеможливило ознайомлення з направленнями на перевірку від 03.10.2024 № 22847/23-15-24-02-02 та 22848/26-15-24-02-02 та проведення перевірки у терміни, вказані у наказі та направленнях. Враховуючи наведене, посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві за результатами встановлення відсутності посадових осіб ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» за податковою адресою, складено акти про неможливість вручення наказу та ознайомлення з направленням щодо проведення документальної планової перевірки ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» від 11.11.2024 № 10193/Ж6/26-15-24-02-02, від 12.11.2024 № 10259/Ж6/26-15-24-02-02, від 15.11.2024 № 10399/Ж6/26-15-24-02-02, від 21.11.2024 № 10606/Ж6/26-15-24-02-02.
Заявник зазначає, що для забезпечення дієвого контролю за діяльністю підприємства та декларування ним фактично отриманих доходів, сплати належних податків необхідним є розкриття банківської таємниці про рух коштів на розрахункових рахунках ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» (а.с. 1-24).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2024 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Південний» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОТС Ю.ЕЙ.» про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю відмовлено (а.с. 36-41).
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві в особі свого представника Поліщук Марини Олександрівни просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2024 року скасувати та задовольнити заяву ГУ ДПС у м. Києві про розкриття банківської таємниці по розрахунковим рахункам ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.»; зобов`язати ПАТ АБ «Південний» розкрити банківську таємницю по рахунках, які належать ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.», за період з 30.03.2023 по 30.09.2024 із зазначенням руху коштів, їх відправника і одержувача та призначенням платежу (розшифровкою контрагентів та призначенням платежу). 
Доводами апеляційної скарги є те, що посилання суду першої інстанції на відсутність правових підстав проведення відповідної планової перевірки є недоречними та необґрунтованими, оскільки проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» здійснено на підставі ст. 20 пп. 78.1.1 п. 7.1 ст. 78, ст. 82 ПК України, у зв`язку зі змінами п.п. 69.21 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, внесеними Законом України від 30.06.2023 № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», п. 2 частини 1 ст. 13 розділу ІV Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» (зі змінами).
Скаржник зазначає, що для забезпечення дієвого контролю за діяльністю підприємства та декларування ним фактично отриманих доходів, сплати належних податків необхідним є розкриття банківської таємниці про рух коштів на розрахункових рахунках ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.». 
Однак, ПАТ АБ «Південний» у своїй відповіді повідомив, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана.
Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення аналізу щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.
Отже, як зазначає скаржник, ГУ ДПС у м. Києві вжило всі заходи для отримання необхідної для перевірки інформації по рахунках, направлялися відповідні запити до банку, однак інформація не надана.
Скаржник повідомляє, що інформація про стан руху коштів ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» надасть можливість встановити господарюючих суб`єктів, тобто фактичних кредиторів та дебіторів, які здійснювали фінансово-господарські взаємовідносини з товариством, і що має істотне значення для встановлення фактичного обігу грошових коштів, а також з метою перевірки щодо своєчасності та повноти сплати податків, зборів до бюджетів та державних цільових фондів і, в свою чергу, є банківською таємницею, тому просить апеляційну скаргу задовольнити (а.с. 47-63).
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
У судове засідання сторони, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, зокрема, заявник ГУ ДПС у м. Києві, їх представник Поліщук М.О., а також заінтересовані особи ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» повідомлені у відповідності до вимог п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки отримали судові повістки на 18.11.2025 в електронних кабінетах підсистеми «Електронний суд» 26.09.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (а.с. 118-119зв.), не з`явилися, що в силу положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» (ЄДРПОУ 43846231) зареєстроване Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією 30.09.2020 та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДПС у м. Києві з 01.10.2020 (а.с. 17 зв.-18).
ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» (ЄДРПОУ 43846231) здійснює діяльність із організації та проведення азартних ігор казино у мережі Інтернет та отримали ліцензію за рішенням Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей за № 150 від 12.04.2021.
ГУ ДПС у м. Києві проводили документальну планову виїзну перевірку ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» (ЄДРПОУ 43846231), податкова адреса: 03150, м. Київ, вул. Ділова, 6, за період з 01.01.2023 по 30.09.2024. Посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві 11.11.2024, 12.11.2024, 15.11.2024 та 21.11.2024 здійснено виїзд на податкову адресу ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.», а саме: м. Київ, вул. Ділова, 6, з метою ознайомлення з направленнями на перевірку від 03.10.2024 № 22847/23-15-24-02-02 та 22848/26-15-24-02-02.
Під час обстеження встановлено відсутність посадових осіб ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» за податковою адресою, що унеможливило ознайомлення з направленнями на перевірку від 03.10.2024 № 22847/23-15-24-02-02 та 22848/26-15-24-02-02 та проведення перевірки у терміни, вказані у наказі та направленнях.
Посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві за результатами встановлення відсутності посадових осіб ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» за податковою адресою, складено акти про неможливість вручення наказу та ознайомлення з направленням щодо проведення документальної планової перевірки ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» від 11.11.2024 № 10193/Ж6/26-15-24-02-02, від 12.11.2024 № 10259/Ж6/26-15-24-02-02, від 15.11.2024 № 10399/Ж6/26-15-24-02-02, від 21.11.2024 № 10606/Ж6/26-15-24-02-02 (а.с. 9-12зв.).
ГУ ДПС у м. Києві направлено запит від 15.11.2024 № 43755/Ж12/26-15-24-02-02-08 до ПАТ АБ «Південний» щодо надання інформації про обсяг та обіг коштів в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів по відкритим рахункам в банку (а.с. 14зв.-15).
ПАТ АБ «Південний» у відповіді від 29.11.2024 № 14/001/35437/2024 повідомив, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана (а.с. 15зв.-16).
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є, за твердженням заявника, встановлення наявності або відсутності порушення податкового законодавства з боку ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.». Необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку, розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша потреба в розкритті такої таємниці. З цього приводу, суд першої інстанції зауважив, що матеріали справи не містять доказів направлення ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» наказу від 03.10.2024 про проведення такої перевірки. Крім того, представник заявника не надав план-графік проведення планових документальних перевірок, в якому передбачено перевірку ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.».
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення про проведення документальної перевірки тощо.
За наведених обставин, суд першої інстанції виснував, що заявник не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження самого факту проведення документальної планової перевірки з питань дотримання податкового законодавства у відповідності до вимог ПК України, доказів відсутності ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» за адресою й неможливості вручення особисто або направленням засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки. Крім того, суд зауважив, що строк зазначеної перевірки встановлено у 10 днів, отже станом на день звернення до суду строк проведення перевірки закінчився.
Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.
Банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом про банки і банківську діяльність (частина перша статті 1076 ЦК України)
Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.
Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України, інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини (частина друга статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).
За змістом ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду. В окремих, визначених законом випадках і межах, така інформація розкривається без рішення суду. Коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, та обсяг інформації з урахуванням виконуваних ними функцій, визначається ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність».
Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», така інформація без рішення суду розкривається центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику: на його запит щодо наявності банківських рахунків/електронних гаманців; у випадках та в обсязі, визначених Угодою між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FATCA) та іншими міжнародними договорами, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладеними на їх підставі міжвідомчими договорами; дотримання резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; операцій за рахунками електронних резидентів (е-резидентів); відповідно до статті 44-1 Податкового кодексу України; у випадках, встановлених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України; у випадках та в обсязі, визначених статтею 39-3 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
Контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Інформація про наявність та рух коштів/електронних грошей на рахунках/електронних гаманцях платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачено пунктом 73.3 цієї статті, банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду (пункти 73.3, 73.4 статті 73 ПК України).
У пункті 11 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.
Порядок розгляду судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, врегульований у Главі 12 ЦПК України.
У пунктах 4 та 5 частини першої статті 348 ЦПК України передбачено, що у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.
Згідно з частиною другою статті 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.
Інформація, яка визначена у пункті 4 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», розкривається банками центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, на його запит без рішення суду, а інша інформацію, яка містить банківську таємницю та необхідна для виконання покладених на контролюючі органи функцій і завдань, зокрема інформація про наявність та рух коштів/електронних грошей на рахунках/електронних гаманцях платника податків - за рішенням суду.
Відповідаючи на доводів апеляційної скарги про те, що посилання суду першої інстанції на відсутність правових підстав проведення відповідної планової перевірки є недоречними та необґрунтованими, оскільки проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» здійснено на підставі ст. 20 пп. 78.1.1 п. 7.1 ст. 78, ст. 82 ПК України, у зв`язку зі змінами п.п. 69.21 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, внесеними Законом України від 30.06.2023 № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», п. 2 частини 1 ст. 13 розділу ІV Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» (зі змінами), колегія суддів зазначає, що предметом судового контролю при розгляді справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, є наявність підстав (мети її використання та обґрунтування необхідності отримання) для розкриття такої інформації і визначених законом повноважень у заявника вимагати її розкриття. 
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не вказував на відсутність правових підстав для проведення відповідної планової перевірки у конкретному суб`єкті господарювання (як на це посилається в апеляційній скарзі скаржник), а зазначав, що заявник не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження самого факту проведення документальної планової перевірки з питань дотримання податкового законодавства у відповідності до вимог ПК України, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.» наказу від 03.10.2024 про проведення такої перевірки, а представник заявника не надав план-графік проведення планових документальних перевірок, в якому передбачено перевірку ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.».
Колегія суддів зауважує, що розкриття банківської таємниці можливе в разі підтвердження органом державної податкової служби, що без отримання відповідної інформації виконання покладених на контролюючі органи функцій і завдань є неможливим або є інша об`єктивна потреба в її розкритті, а обсяг надання такої інформації є обмеженим законом (постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року по справі № 686/32791/23).
Разом з тим, покладеного на заявника обов`язку доказування в цій частині останнім не виконано, заявником не обґрунтовано та фактично не конкретизовано обсяг запитуваної інформації, в тому числі й не підтверджено належним чином об`єктивної потреби в розкритті всього обсягу інформації про обіг коштів за банківськими рахунками ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ.», за період з 30.03.2023 по 30.09.2024 та не обґрунтовано неможливості проведення відповідної перевірки без надання такої інформації, яка є банківською таємницею, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю і доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.
Як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 -вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд
                                  
                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві в особі свого представника Поліщук Марини Олександрівни залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 18 листопада 2025 року

Головуючий                                                                М.В. Назарова

Судді:                                                                      В.А. Коновалова

       В.В. Кострицький