ПОСТАНОВА                                                                                      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 569/22948/19
провадження № 61-14670св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,                                Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Приватне підприємство «Буд Кепітал Менеджмент», ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння та стягнення доплати за договорами
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2024 року у складі судді Бердія М. А. та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Гордійчук С. О., Хилевича С. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому,                                       з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 21 жовтня 2022 року, просила визнати за нею право власності на нежитлові приміщення 8/1 НПК та 9/1 НПК, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати на її користь із незаконного володіння ОСОБА_2 нежитлове приміщення 9/1 НПК (літ. А-10, загальною площею 29,6 кв. м) та нежитлове приміщення 8/1 НПК (літ. А-10, загальною площею 29,1 кв. м), що розташовані за вказаною адресою; стягнути з неї на користь Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» (далі - ПП «Буд Кепітал Менеджмент») як доплату за договорами пайової участі в будівництві                        від 07 вересня 2016 року № к13/1 та від 06 жовтня 2016 року № КП12 суму                                253 566,00 грн, яка внесена на депозитний рахунок Рівненського міського суду Рівненської області.
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що 07 вересня    2016 року та 06 жовтня 2016 року між нею і Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» (далі - ОК «ЖБК «Рівненська брама») в особі голови кооперативу Савчука А. С. було укладено договори пайової участі в будівництві № к13/1 та № КП12, за умовами яких пайовик вступає,                                  а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівному (об`єкт) і реалізації статутної мети і завдань кооперативу                     з метою отримання у власність нежитлового приміщення, будівельний номер к13/1, загальною проектною площею 18,00 кв. м, на першому поверсі у першій секції, та нежитлового приміщення, будівельний номер КП12, загальною проектною площею 18,22 кв. м, на першому поверсі у першій секції, а кооператив зобов`язався організувати і забезпечити будівництво об`єкта і здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність нежитлову площу, обумовлену договором, за умови повної (100 %) сплати пайовиком пайового внеску. Взяті на себе зобов`язання щодо сплати пайових внесків вона виконала в повному обсязі: сплатила 220 601,00 грн за першим договором та 209 238,48 грн за другим договором. 
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року                      у справі № 569/3865/18, яке набрало законної сили, підтверджено наявність у неї майнових прав на вказані приміщення, укладення зазначених договорів та сплату нею 100 % пайових внесків. 
 
Водночас, як їй стало відомо, вказані приміщення, на підставі договорів купівлі-продажу від 23 травня 2019 року № 471 і № 472 були продані третій, невідомій їй особі - ОСОБА_2 . 
 
Про рішення суду у справі № 569/3865/18 ПП «Буд Кепітал Менеджмент» як правонаступнику ОК «ЖБК «Рівненська брама» було відомо, а тому відчужуючи належні їй приміщення, відповідач порушив її майнові права.
 
У зв`язку з цим позивачка просила позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рівненський міський суд Рівненської області рішенням від 02 травня 2024 року позов задовольнив. Витребував на користь ОСОБА_1 із незаконного володіння ОСОБА_2 нежитлове приміщення 9/1 НПК (літ. А-10, загальною площею                            29,6 кв. м) та нежитлове приміщення 8/1 НПК (літ. А-10, загальною площею                               29,1 кв. м), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПП «Буд Кепітал Менеджмент» як доплату за договорами пайової участі в будівництві від 07 вересня 2016 року № к13/1 та від 06 жовтня                        2016 року № КП12 суму 253 566,00 грн, яка внесена на депозитний рахунок Рівненського міського суду Рівненської області. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. При цьому суд виходив з того, що спірні об`єкти нерухомого майна вибули із власності ОСОБА_1 без її волі та без розірвання договорів пайової участі в будівництві, тобто незаконно, а ОСОБА_2 є недобросовісним набувачем, у зв`язку з чим спірні об`єкти нерухомості підлягають витребуванню від нього на користь позивачки зі стягненням з неї різниці вартості у площі вказаних приміщень.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Рівненський апеляційний суд постановою від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2024 року залишив без змін. 
 
Судове рішення апеляційний суд мотивував тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи
 
У жовтні 2024 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким                                                   у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
 
Підставою касаційного оскарження вказував те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що позивачка виконала свої обов`язки за договорами пайової участі, що є підставою для набуття нею права власності на спірні об`єкти нерухомості, оскільки в матеріалах справи немає доказів сплати нею пайового внеску за квадратні метри в приміщеннях, що є предметом цього спору.  Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суди дійшли помилкових висновків про порушення її права власності та обрали неспівмірний спосіб захисту її порушеного права (замість стягнення сплаченого нею пайового внеску за квадратні метри нерухомості за договорами пайової участі, визнав за позивачкою право власності на об`єкти нерухомого майна), порушивши право власності відповідача на спірні об`єкти нерухомого майна.
 
У січні 2025 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що ці судові рішення є законними і обґрунтованими, оскільки суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
19 лютого 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи 
 
Суди попередніх інстанцій встановили, що 22 серпня 2007 року між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (замовник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Реноме-Євробуд» (далі - ТОВ «Реноме-Євробуд», інвестор 1) та Дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» (далі - ДП «Градобуд-Рівне», інвестор 2) укладено угоду № 20, предметом якої                             є пайова участь у будівництві житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення на земельній ділянці орієнтовною загальною площею 4,7078 га на розі вулиць Костромської та Гагаріна у м. Рівному (далі - угода № 20).
 
У подальшому 15 серпня 2014 року голова депутатської інвестиційної комісії Рівненської міської ради затвердив нову редакцію угоди № 20, відповідно до якої інвестор 1 та інвестор 2 узгодили пайову участь у будівництві житлових будинків         з об`єктами соціально-культурного призначення на земельній ділянці, орієнтовною площею 4,7078 га на розі АДРЕСА_2 .
 
Згідно з підпунктом 3.7 вказаної угоди № 20 інвестор 2 отримує майнові права на 100 % житлових приміщень (квартир) в об`єкті інвестування та 100 % нежитлових приміщень, які не належать до приміщень спільного користування квартир та нежитлових приміщень (сходових кліток, ліфтових шахт, приміщень для розміщення елементів внутрішньо-будинкових мереж загального користування тощо).
 
Відповідно до пункту 4.3 угода діє протягом 5 (п`яти) років з моменту набрання чинності.
 
18 червня 2015 року між ДП «Градобуд-Рівне» (цедент) і ОК «ЖБК «Рівненська брама» (цесіонарій) укладено договір уступки вимоги (цесії) (далі - договір уступки вимоги), згідно з умовами якого цедент (відповідач 2) відступив цесіонарію (відповідач 1) у повному обсязі всі права та обов`язки інвестора 2, що відносяться до будівництва за угодою № 20 та додатковими угодами до неї, укладеного між замовником (третя особа 9), ТОВ «Реноме-Євробуд» (інвестор 1) та ДП «Градобуд-Рівне».
 
Згідно з пунктом 1 договору уступки вимоги права цедента підтверджуються угодою № 20 та додатковими угодами до неї. Відповідно до пункту 3 договору уступки вимоги оригінали угоди № 20 та додатковими угодами до неї передаються цедентом цесіонарію після виконання цесіонарієм пункту 4 цього договору і є його невід`ємною частиною. У пункту 4 договору уступки вимоги сторони передбачили, що оплата за передані цедентом цесіонарію права інвестора 2 за угодою № 20 та додатковими угодами до неї визначаються сторонами окремим договором. У пункті 5 договору уступки вимоги визначено, що цедент зобов`язаний повідомити сторони угоди № 20 протягом 10 днів з моменту підписання цього договору. Згідно з пунктом 8 договору уступки вимоги цедент відповідає перед цесіонарієм за недійсність переданого за цим договором права вимоги.
 
06 вересня 2016 року договір уступки вимоги від 18 червня 2015 року між ДП «Градобуд-Рівне» (цедент) та ОК «ЖБК «Рівненська брама» (цесіонарій) укладено                      в новій редакції (далі - договір уступки вимоги в редакції від 06 вересня 2016 року). Відповідно до пункту 1 цього договору цедент передає цесіонарію, а цесіонарій набуває у повному обсязі належні цедентові права та обов`язки інвестора 2, що відносяться до будівництва кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромській та Гагаріна у місті Рівному (І черга) за угодою № 20 та усіх додаткових угод, що є невід`ємною частиною основної угоди.
 
26 квітня 2017 року між ДП «Градобуд-Рівне» та ОК «ЖБК «Рівненська брама» укладено договір про внесення змін та доповнень до договору уступки вимоги                        в редакції договору від 06 вересня 2016 року (далі - договір про внесення змін                    від 26 квітня 2017 року), відповідно до пункту 2 якого на ОК «ЖБК «Рівненська брама» було покладено обов`язок укласти угоду № 20 в новій редакції, де передбачити заміну сторони інвестора 2 на цесіонарія (ОК «ЖБК «Рівненська брама»), а також до 01 травня 2018 року забезпечити здачу в експлуатацію першої, другої і третьої секції будівництва кварталу житлової забудови з торговельно-розважальним центром на вулицях Костромській та Гагаріна у місті Рівному (далі - будівництво об`єкта).
 
У пункті 3 договору про внесення змін від 26 квітня 2017 року сторони внесли змін до пункту 11 договору уступки вимоги та виклали його в такій редакції: «Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором. Сторони погодили, що договір вважається розірваним у випадку невиконання цесіонарієм обов`язку по здачі в експлуатацію до 01 травня 2018 року вищевказаної першої черги будівництва на вулицях Костромській та Гагаріна у місті Рівному».
 
Під час дії договору уступки вимоги і до його розірвання ОК «ЖБК «Рівненська брама» уклав з фізичними особами (зокрема з позивачкою) низку договорів пайової участі у будівництві кварталу житлової забудови з торговельно-розважальним центром на АДРЕСА_2 .
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2020 року                   у справі № 569/6009/19, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року та постановою Верховного Суду                                    від 01 лютого 2023 року встановлено такі обставини.
 
Листом від 29 жовтня 2018 року ДП «Градобуд-Рівне» повідомило Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради про те, що раніше 31 травня 2018 року ДП «Градобуд-Рівне» повідомляло про те, що у зв`язку                        з неспроможністю виконання ОК «ЖБК «Рівненська брама» взятих на себе зобов`язань згідно з угодою № 20 про пайову участь в будівництві кварталу житлової забудови з торговельно-розважальним центром на вулицях Костромській та Гагаріна у місті Рівному від 22 серпня 2007 року та розірвано договір доручення                     від 18 червня 2015 року № 18.06, укладений між ДП «Градобуд-Рівне» та ОК «ЖБК «Рівненська брама», а також відкликано довіреність, видану 18 червня 2015 року на підставі вищевказаного договору. Враховуючи вказане, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром» втратило статус генпідрядника у будівництві кварталу житлової забудови з торговельно-розважальним центром на АДРЕСА_2 , який мало на підставі договору генерального підряду з виконання функцій служби замовника від 01 липня                         2015 року № 01/07.
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 28 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 569/9308/19, встановлено, що за наслідками розірвання договору уступки вимоги (цесії)                                 від 18 червня 2015 року (в редакції від 06 вересня 2016 року) всі права та обов`язки інвестора, передані ОК «Рівненська брама», були повернуті знову до ДП «Градобуд-Рівне».
 
17 жовтня 2018 року між ДП «Градобуд-Рівне» і ПП «Буд Кепітал Менеджмент» укладено інвестиційний договір, за умовами якого позивач зобов`язується організувати фінансування та будівництво об`єкта інвестування на вулицях Костромській та Гагаріна у м. Рівному, а ДП «Градобуд-Рівне» зобов`язується передати для ПП «Буд Кепітал Менеджмент» отримані під час укладення угоди № 20 та додаткових угод до неї майнові права на приміщення в об`єкті інвестування, які належать ДП «Градобуд-Рівне» на дату укладання цього договору. 01 листопада 2018 року між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (замовник), ДП «Градобуд-Рівне» (інвестор) та ПП «Буд Кепітал Менеджмент» (генеральний підрядник) було укладено договір генерального підряду, за умовами якого замовник зобов`язується здійснювати технічний нагляд на об`єкті, а генеральний підрядник та інвестор - забезпечити виконання будівельних робіт з будівництва об`єкта, їх фінансування, прийняття виконаних робіт  на умовах, визначених цим договором.
 
Наведені обставини встановлено також у рішенні Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2020 року у справі № 569/6009/19, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року та постановою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року та Верховним Судом                                      у постановах від 21 вересня 2022 року у справі № 569/5954/19, від 03 жовтня                        2022 року у справі № 569/4771/19, та від 27 квітня 2023 року у справі № 924/544/22.
 
Крім того суди встановили, що згідно з договором пайової участі в будівництві                      від 06 жовтня 2016 року № КП12, укладеним між ОК «ЖБК «Рівненська брама»                         в особі голови кооперативу Савчука А. С. (кооператив), що діє на підставі статуту кооперативу - з однієї сторони, та асоційованим членом кооперативу                               ОСОБА_3 (пайовик) - з другої сторони, сторони уклали цей договір про те, що пайовик вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у місті Рівне (об`єкт) і реалізації статутної мети кооперативу. Пайовик зобов`язується взяти пайову участь в будівництві об`єкта та реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність нежитлового приміщення, будівельний номер КП12, загальною проектною площею 18,22 кв. м, на першому поверсі у першій секції (далі - нежитлове приміщення) (пункт 1.1 договору). Кооператив зобов`язується організувати і забезпечити будівництво об`єкта та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність нежитлову площу, обумовлену цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску (пункт 1. 2 договору). Загальний розмір пайового внеску пайовика визначається кооперативом та на день укладання договору становить 209 238,48 грн, що на дату укладення цього договору еквівалентно 8 016,80 дол. США згідно з курсом продажу долара США в ПАТ «УкрСиббанк», без внутрішніх оздоблювальних робіт (пункт 2.1 договору). Пайовик зобов`язується внести (сплатити) свій пайовий внесок в кооператив в національній валюті, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок кооперативу (або іншим не забороненими чинним законодавством способами) (пункт 2.5 договору). Пайовик має право достроково виконати свої зобов`язання щодо сплати пайового внеску (пункт 2.6 договору). У випадку якщо після визначення фактичної площі нежитлового приміщення вона буде іншою, ніж проектна площа нежитлового приміщення, визначена даним договором, після замірів уповноваженої особи або організації, загальний розмір пайового внеску підлягатиме коригуванню кооперативом пропорційно збільшенню/зменшенню площі нежитлового приміщення з розрахунку вартості будівництва 1 кв. м (пункт 2.7 договору).                                 У випадку необхідності проведення доплати згідно з пунктом 2.7 цього договору кооператив направляє пайовику рахунок, який повинен бути оплачений протягом 10-ти днів (пункт 2.8 договору). План розміщення нежитлового приміщення на поверсі зазначено в додатку № 2 до цього договору (пункт 2.9 договору).
 
Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордеру від 06 жовтня 2016 року № 1 ОК ЖБК «Рівненська брама» прийняло від ОСОБА_1 150 000,00 грн на підставі договору пайової участі від 06 жовтня 2016 року № КП12; до прибуткового касового ордеру від 07 жовтня 2016 року № 2 ОК ЖБК «Рівненська брама» прийняло від                            ОСОБА_1 59 238,00 грн на підставі договору пайової участі від 06 жовтня                       2016 року № КП12 та квитанції від 06 березня 2018 року № 68324 на суму 0,48 грн                   з призначенням оплати: згідно з договором пайової участі будівництва                                         від 06 жовтня 2016 року № КП12.
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року                      у справі № 569/3865/18, яке набрало законної сили 18 жовтня 2018 року, визнано за ОСОБА_1 майнове право на нежитлове приміщення, будівельний номер КП12, загальною проектною площею 18,22 кв. м, на першому поверсі у першій секції об`єкта (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_2 та заборонено ОК «ЖБК «Рівненська брама» і будь-яким іншим особам, в тому числі правонаступникам відповідача, вчиняти будь-які дії із передання іншим особам майнового права на це нежитлове приміщення).
 
З листа ОК «ЖБК «Рівненська брама» від 27 листопада 2017 року № 158 на ім`я ОСОБА_1 відомо, що оскільки після заміру уповноваженої організації фактична площа нежитлового приміщення збільшилась на 10,68 кв. м, виникла необхідність внесення змін до договору пайової участі та відповідного збільшення загального розміру пайового внеску. Для цього запропоновано  з`явитись у робочий час до офісу ОК «ЖБК «Рівненська Брама» для підписання договору про внесення змін до Договору пайової участі та отримання рахунку.
 
З проекту договору купівлі-продажу майнових прав № 8/1-НПК від без зазначення дня, місяця, 2018 року, відомо, що предметом договору на дату його укладання покупець ОСОБА_1 володіє частиною майнових прав на нежитлове приміщення на підставі належним чином завірених документів, які є невід`ємною частиною цього договору (виписок банків, платіжних доручень, договорів, листів, прибуткових касових ордерів, зокрема, але не виключно, рішень судових органів, та інших документів), які надані покупцем продавцю у засвідчення виключного свого майнового права. Інформація про нежитлове приміщення: нежитлове приміщення № 8/1НПК, розташоване на 1 поверсі в 1 під`їзді будинку на АДРЕСА_2 , загальна площа 29,4 кв. м. Інформація про володіння частиною майнових прав на нежитлове приміщення: у володінні покупця на дату укладання цього договору знаходяться майнові права вартістю 209 238,00 грн. визначеною відповідно до наданих покупцем належним чином завірених документів, які є невід`ємною частиною цього договору. Покупець у момент укладання цього договору засвідчує свої наміри придбати решту майнових прав на квартиру (надалі майнових прав на нежитлове приміщення) та набути майнове право на площу немайнового приміщення у розмірі 100 % від загальної площі нежитлового приміщення(пункт 1.1 договору). За цим договором продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього договору не оплачену частину майнових прав на нежитлове приміщення № 8/1 НПК, розташоване на 1 поверсі в 1 під`їзді будинку на АДРЕСА_2 (пункт 1.2. договору). Вказаний проект договору містить підписи та відтиски печатки продавця - ПП «Буд Кепітал Менеджмент» в особі директора Рибака Ю. О. на кожній його сторінці та в кінці                           у розділі «реквізити та підписи сторін.
 
03 червня 2019 року ОСОБА_1 надіслала на адресу директора ПП «Буд Кепітал Менеджмент» листа, в якому у зв`язку зі збільшенням фактичної площі нежитлового приміщення просила у п`ятиденний термін надати банківські реквізити ПП «Буд Кепітал Менеджмент» для перерахування грошових коштів у розмірі 128 391,12 грн за майнові права на нежитлове приміщення № 8/1 НПК (будівельний номер КП12), яке розташоване на 1 поверсі в 1 під`їзді будинку на АДРЕСА_2 , у зв`язку з коригуванням фактичної площі нежитлового приміщення; надати всі документи, необхідні для оформлення права власності на це нежитлове приміщення; не здійснювати будь-яких дій щодо відчуження майнових прав на це нежитлове приміщення іншим особам.
 
Надіслання вказаного листа адресату підтверджується фіскальним чеком                               від 05 червня 2019 року, накладною від 05 червня 2019 року № 3301104969284 та описом вкладення у цінний лист.
 
Згідно з договором пайової участі в будівництві від 07 вересня 2016 року № к13/1, укладеним між ОК «ЖБК «Рівненська брама» в особі голови кооперативу                       Савчука А. С., що діє на підставі статуту кооперативу (кооператив) - з однієї сторони, та асоційованим членом кооперативу ОСОБА_1 (пайовик) - з другої сторони, сторони уклали цей договір про те, що пайовик вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівному (об`єкт) і реалізації статутної мети кооперативу. Пайовик зобов`язується взяти пайову участь в будівництві об`єкта та реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність нежитлового приміщення, будівельний номер К13/1, загальною проектною площею 18,00 кв. м, на першому поверсі                              у першій секції (пункт 1.1 договору). Кооператив зобов`язується організувати                                     і забезпечити будівництво об`єкта та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність нежитлову площу, обумовлену цим договором, за умови повної                                  (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску (пункт 1.2 договору). Загальний розмір пайового внеску пайовика визначається кооперативом та на день укладання договору становить 206 712,00 грн, що на дату укладення цього договору еквівалентно 7 920,00 дол. США, згідно з курсом продажу долара США в ПАТ «УкрСиббанк», без внутрішніх оздоблювальних робіт (пунктом 2.1 договору). Пайовик зобов`язується внести (сплатити) свій пайовий внесок в кооператив                              в національній валюті, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок кооперативу (або іншими незабороненими чинним законодавством способами) (пункт 2.5 договору). Пайовик має право достроково виконати свої зобов`язання щодо сплати пайового внеску (пункт 2.6 договору). У випадку якщо після визначення фактичної площі нежитлового приміщення вона буде іншою ніж проектна площа нежитлового приміщення, визначена даним договором, після та замірів уповноваженої особи або організації, загальний розмір пайового внеску підлягатиме коригуванню кооперативом пропорційно збільшенню/зменшенню площі нежитлового приміщення, з розрахунку вартості будівництва 1 кв. м (пункт 2.7 договору). У випадку необхідності проведення доплати згідно з пунктом 2.7 цього договору кооператив направляє пайовику рахунок, який повинен бути оплачений протягом 10и днів (пункт 2.8 договору). План розміщення нежитлового приміщення на поверсі зазначено в додатку № 2 до цього договору (пункт 2.9 договору).
 
Згідно з квитанціями про здійснення касових операцій, ОСОБА_1 сплатила ОК «ЖБК Рівненська брама» із призначенням платежу «пайові внески на будівництво нежитлового приміщення згідно з договором від 13 травня 2016 року № к5/8» такі внески 26 травня 2016 року за № 16559926 - 61 925,00 грн та 29 серпня 2016 року за № 17672684 - 36 972,00 грн; 26 травня 2016 року за № 16559727 - 61 087,00 грн та 30 серпня 2016 року за № 17698099 -36 452,00 грн; 07 вересня 2016 року за             № 17787545 -24 165,00 грн, що в загальній сумі становить 220 601,00 грн.
 
Згідно з документом без номеру від 07 вересня 2016 року, виданим та підписаним Головою ОК «ЖБК «Рівненська брама» Савчуком А. С., кошти, які були сплачені ОСОБА_1 за договорами від 13 травня 2016 року № к5/8 та від 13 травня                         2016 року № к6/8, згідно з квитанціями: від 26 травня 2016 року № 16559926 на суму 61 925,00 грн; від 29 серпня 2016 року № 17672684 на суму 36 972,00 грн;                                 від 26 травня 2016 року № 16559727 на суму 61 087,00 грн; від 30 серпня 2016 року № 17698099 на суму 36 452,00 грн, були зараховані на новий договір пайової участі в будівництві від 07 вересня 2016 року № к13/1 за нежитлове приміщення, будівельний номер АДРЕСА_3 (І черга).
 
ОК «ЖБК «Рівненська брама» листом від 27 листопада 2017 року № 157 повідомило ОСОБА_1 про те, що оскільки після заміру уповноваженою організацією фактична площа нежитлового приміщення збільшилась на 11,4 кв. м виникла необхідність внесення змін до договору пайової участі та відповідного збільшення загального розміру пайового внеску. Для цього запропоновано з`явитися у робочий час до офісу ОК «ЖБК «Рівненська брама» для підписання договору про внесення змін до договору пайової участі та отримання рахунка.
 
З проекту договору купівлі-продажу майнових прав № 9/1-НПК від без зазначення дня, місяця, 2018 року, відомо, що на дату укладання цього договору покупець володіє частиною майнових прав на нежитлове приміщення на підставі належним чином завірених документів, які є невід`ємною частиною цього договору (виписок банків, платіжних доручень, договорів, листів, прибуткових касових ордерів, зокрема але не виключно рішень судових органів, та інших документів), які надані покупцем продавцю у засвідчення виключного свого майнового права. Інформація про нежитлове приміщення: нежитлове приміщення № 9/1НПК, розташоване на                    1 поверсі в 1 під`їзді будинку по АДРЕСА_2 , загальна площа 28,9 кв. м. Інформація про володіння частиною майнових прав на нежитлове приміщення: у володінні покупця на дату укладання цього договору знаходяться майнові права вартістю 220 601,00 грн, визначеною відповідно до наданих покупцем належним чином завірених документів, які є невід`ємною частиною цього договору. Покупець у момент укладання цього договору засвідчує свої наміри придбати решту майнових прав на квартиру (надалі майнових прав на нежитлове приміщення) та набути майнове право на площу немайнового приміщення у розмірі 100 % від загальної площі нежитлового приміщення(пункт 1.1 договору). За цим договором продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього договору не оплачену частину майнових прав на нежитлове приміщення № 9/1 НПК, розташоване на 1 поверсі                            в 1 під`їзді будинку на АДРЕСА_2 . Вказаний проект договору містить підписи та відтиски печатки продавця - ПП «Буд Кепітал Менеджмент» в особі директора Рибака Ю. О. на кожній його сторінці та вкінці у розділі «реквізити та підписи сторін».
 
З листа ОСОБА_1 на адресу директора ПП «Буд Кепітал Менеджмент»                             від 22 липня 2019 року відомо, що у зв`язку із збільшенням фактичної площі нежитлового приміщення ОСОБА_1 просила у п`ятиденний термін надати банківські реквізити ПП «Буд Кепітал Менеджмент» для перерахування грошових коштів у розмірі 125 175,60 грн за майнові права на нежитлове приміщення № 9/1 НПК (будівельний номер КП 13/1), яке розташоване на 1 поверсі в 1 під`їзді будинку на АДРЕСА_2 , у зв`язку з коригуванням фактичної площі нежитлового приміщення; надати всі документи, необхідні для оформлення права власності на це нежитлове приміщення; не здійснювати будь-яких дій щодо відчуження майнових прав на це нежитлове приміщення іншим особам.
 
Надіслання та вручення вказаного листа адресату підтверджується фіскальним чеком від 22 липня 2019 року, накладною від 22 липня 2019 року за                                                   № 3301804397710 та описом вкладення у цінний лист та повідомленням про вручення.
 
Сертифікатом серії ІУ № 163190160545 підтверджено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінчення будівництва об`єкта: будівництво кварталу житлової та громадянської забудови на АДРЕСА_2 , загальна площа квартир 6 640,2 кв. м, житлова площа квартир - 108 квартир, площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень - 2 398,6 кв. м, кількість поверхів - 10-11 поверхів, замовник об`єкта: Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради; генеральний проектувальник: Приватне підприємство «МБЛ Компані»; генеральний підрядник» ПП «Буд Кепітал Менеджмент». Сертифікат виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 08 січня 2019 року. Дата видачі сертифіката 16 січня 2019 року.
 
Згідно з договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 23 травня                         2019 року, укладенимо між ПП «Буд Кепітал Менеджмент» (продавець)                                                 і ОСОБА_2 (покупець), продано нежитлове приміщення 9/1 НПК в будинку                     АДРЕСА_1 . Право власності на відчужене нежитлове приміщення зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 травня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1831247256101, запис про право власності 31585090, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 травня 2019 року, індексний номер витягу 166949754. Відчужуване нежитлове приміщення, літ. А-10, загальною площею                    29,6 кв. м. знаходиться в цегляному будинку. Балансова вартість відчужуваного нежитлового приміщення становить 70 000,00 грн. Цей продаж за домовленістю сторін вчинено за 70 000,00 грн, які продавець повністю отримав від покупця до підписання цього договору. Ціна продажу, зазначена в цьому пункті, відповідає намірам сторін.
 
Згідно з договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 23 травня                       2019 року, укладеним між ПП «Буд Кепітал Менеджмент» (продавець)                                                 і ОСОБА_2 (покупець), продано нежитлове приміщення 8/1 НПК в будинку                       АДРЕСА_1 . Право власності на відчужене нежитлове приміщення зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 травня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1831223056101, запис про право власності 31584657, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 травня 2019 року, індексний номер витягу 166946084. Відчужуване нежитлове приміщення, літ. А-10, загальною площею         29,1 кв. м, знаходиться в цегляному будинку. Балансова вартість відчужуваного нежитлового приміщення становить 70 000,00 грн. Цей продаж за домовленістю сторін вчинено за 70 000,00 грн., які продавець повністю отримав від покупця до підписання цього договору. Ціна продажу, зазначена в цьому пункті, відповідає намірам сторін.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,                             є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                                       у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
 
У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).
 
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
 
У частині першій статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які                                          є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
 
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва регулюються законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та «Про інвестиційну діяльність».
 
Інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом                                          і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою (частина перша статті 4, частини п`ята та шоста статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність»).
 
У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» визначено, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.
 
Згідно зі статтею 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав належать речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).
 
За правилами статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно                                         в майбутньому.
 
У статті 190 ЦК України визначено, що майно є особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
 
Отже, у ЦК України визначення майнового права немає, оскільки у статті 190 ЦК України лише зазначено, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.
 
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
 
Концепція поняття «майно» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а отже і «майном» (пункт                     98 рішення Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі» («Broniowski v. Poland»), заява № 31443/96; пункт                       22 рішення від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява                                      № 10972/05).
 
Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
 
Таким чином, майнове право, яке є предметом договору, - це обумовлене право на набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.
 
Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
 
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством,                        а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
 
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
 
Як зазначено у статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням                                                          є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
 
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
 
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
 
У частині першій статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.
 
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України).
 
Відповідно до частини першої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.
 
Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
 
Після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до закону (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі                 № 521/19092/17).
 
У статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон                                      № 1952-IV) визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 цього Закону).
 
Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду                                               від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 зроблено висновок, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлено право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої на підставі договору був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. Згідно із частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.
 
Укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, покупець отримує речове право, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.
 
Право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його                                          в експлуатацію, якщо таке передбачено законом чи договором, а повноцінним об`єктом у розумінні ЦК України такий об`єкт стає після його державної реєстрації.
Захист прав на новостворене майно, прийняте в експлуатацію, у разі невизнання відповідачем прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист здійснюється на загальних засадах цивільного законодавства.
 
Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.
 
Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього (частина перша статті 330 ЦК України).
 
Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина перша статті 387 ЦК України).
 
Частина перша статті 388 ЦК України містить перелік підстав, за яких власник майна має право витребувати своє майно, зокрема якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (підпункт 3 зазначеної статті).
 
Якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України).
 
Оскільки після виконання умов інвестиційного договору інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування, які після завершення будівництва об`єкта нерухомості та прийняття його до експлуатації трансформуються у право власності інвестора на проінвестований об`єкт з необхідністю державної реєстрації інвестором такого права за собою, то забудовник не має права відчужувати об`єкт інвестування на користь будь-якої іншої особи.
 
Таким чином, інвестор наділений правом вимагати повернення належного йому об`єкта інвестування від будь-якої іншої особи.
 
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду                         від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), постановах Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 761/22446/20 (провадження № 61-6067св22), від 24 січня 2024 року у справі № 487/7152/21 (провадження № 61-8265св23), від 07 грудня 2023 року у справі № 369/8250/19 (провадження № 61-3645св23), від 12 жовтня 2023 року у справі № 761/15699/16 (провадження № 61-4491св23) та інших.
 
У справі, яка переглядається, встановлено, що під час дії договору уступки вимоги                   і до його розірвання ОК «ЖБК «Рівненська брама» уклав з фізичними особами (зокрема з позивачкою) низку договорів пайової участі у будівництві кварталу житлової забудови з торговельно-розважальним центром на вулицях Костромській та Гагаріна у м. Рівному.
 
Задовольняючи позов, місцевий суд, з яким погодився і апеляційний суд, виходив                       з того, що ПП «Буд Кепітал Менеджмент» не заперечувало право ОСОБА_1 на інвестовані об`єкти нерухомості, а результат аналізу проектів договорів купівлі-продажу майнових прав № 8/1-НПК та № 9/1-НПК, свідчать про те, що ПП «Буд Кепітал Менеджмент» фактично визнало попередні договори пайової участі позивачки у будівництві спірних приміщень та зарахувало вартість сплачених нею коштів за вказаними договорами, тобто підтвердило своє правонаступництво стосовно договорів, укладених ОСОБА_1 з ОБ «ЖБК «Рівненська брама».
 
Обставин розірвання договорів пайової участі в будівництві від 13 травня 2016 року № к5/8 та від 06 жовтня 2016 року № КП12 не встановлено, а тому ці договори підлягали виконанню на умовах, зазначених в них.
 
Водночас рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року у справі № 569/3865/18 за позовом ОСОБА_3 до ОК «ЖБК «Рівненська брама» про визнання майнових прав на нежитлове приміщення, загальною проектною площею 18,22 кв. м, будівельний номер КП12, встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання зі оплати пайового внеску виконала у повному обсязі.
 
Форма і порядок оплати відповідали пункту 2.5 договорів пайової участі та вимогам законодавства.
 
Будинок, де знаходяться спірні нежитлові приміщення введено в експлуатацію.
 
Після виконання умов інвестиційного договору інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування, які після завершення будівництва об`єкта нерухомості та прийняття його до експлуатації трансформуються у право власності інвестора на проінвестований об`єкт з необхідністю державної реєстрації інвестором такого права за собою, тому забудовник не має права відчужувати об`єкт інвестування на користь будь-якої іншої особи.
 
Оскільки, спірні нежитлові приміщення були повторно відчужені ОСОБА_2 , суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про витребування майна                            з чужого незаконного володіння.
 
В контексті оцінки добросовісності ОСОБА_2 суди обґрунтовано виходили з того, що 20 квітня 2018 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень було оприлюднено рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року у справі № 569/3865/18, предметом розгляду якої було одне із спірних приміщень, що виключає добросовісність відповідача ОСОБА_2 . Також суди врахували показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які пояснили, що відповідачу було достовірно відомо про те, що спірні приміщення належать іншим особам.
 
Крім цього, суди зазначили, що на недобросовісність набувача ОСОБА_2 вказують обставини набуття спірних приміщень за ціною, яка явно нижча за ринкову, а саме за 140 000,00 грн за два об`єкти, та яка в 7,5 раза менша, ніж та, яка визначалась ПП «Буд Кепітал Менеджмент» для позивачки 1 047 171,48 грн. 
 
Доводи касаційної скарги (в межах, які стали підставою для відкриття касаційного провадження) спростовуються встановленими судами фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до компетенції Верховного Суду. 
 
Ураховуючи конкретні обставини цієї справи, встановлені судами попередніх інстанцій, оскаржувані судові рішення не суперечать правовим висновкам, які зазначені в касаційній скарзі як підстава для відкриття касаційного провадження. 
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте                       в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті    і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, і підстав для її скасування немає.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення,    є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко    В. М. Коротун  	
 	М. Ю. Тітов