КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 759/293/25
провадження № 22-ц/824/1103/2026
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Ратнікової В. М., Ящук Т. І.
при секретарі Черняк Д. Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Боруха Сергія Володимировича на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року в складі судді Петренко Н. О., присяжних Висоцького В. В., Герасим`юк К. А., 

встановив:

20.12.2024 ОСОБА_1. звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою.
Посилалась на ті підстави, що вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
24.02.2022 ОСОБА_2 був призваний та проходив службу у військовій частині ( далі- ВЧ) НОМЕР_2 . 
На підставі наказу ВЧ НОМЕР_2 від 17.09.2023 №269 для виконання бойових завдань ОСОБА_2 з 17.09.2023 було переведено в оперативне підпорядкування командиру ВЧ НОМЕР_3 .
11.10.2023 їй було надіслано сповіщення про те, що її чоловік, молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший стрілець-оператор 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 , захищаючи територіальну цілісність та незалежність України, біля населеного пункту Іванівське Бахмутської міської громади Бахмутського району Донецької області, зник безвісти 27.09.2023 року. 
Відповідно до отриманих матеріалів проведеного службового розслідування командуванням ВЧ НОМЕР_2 , старшого стрільця-оператора 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_2 було визнано зниклим безвісти 27.09.2023. 
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин вбачається, що в рамках даної справи відкрито кримінальне провадження №12023100040003555 від 13.10.2023 за ч. 1 ст. 115 КК України.
З моменту зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, минуло більше 12 місяців. 
Вважає, що смерть ОСОБА_2 сталася при обставинах, що загрожували йому смертю і дають підстави стверджувати, що він загинув під час обстрілу. 
Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та отримання державних соціальних гарантій та виплат, передбачених для членів родини загиблих військовослужбовців.
Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила суд оголосити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні, день вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1. відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сповіщення про зникнення ОСОБА_2 безвісти підтверджує лише факт втрати зв`язку з військовослужбовцем та його відсутність на місці служби. Сам по собі факт зникнення безвісти, навіть в умовах воєнних дій, не є беззаперечним доказом смерті особи. Заявницею не надано офіційних документів військової частини, які б підтверджували факт обстрілу в зазначений час та в зазначеному місці, а також інформацію про наслідки цього обстрілу для особового складу, зокрема щодо загиблих. Відсутні свідчення інших військовослужбовців, які могли бути очевидцями подій або володіти інформацією про долю ОСОБА_2 . Відсутні також будь-які результаті пошукових заходів, які б свідчили про неможливість встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 або виявлення його тіла. З огляду на вказане, обставини справи не дають підстави для висновку про можливість оголошення ОСОБА_2 померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України. 
21.05.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Борух С. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року та ухвалити нове по суті заявлених вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. 
Вважає, що надані заявницею докази вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки матеріали справи дають можливість встановити день його вірогідної смерті.
Оскільки тіло ОСОБА_2 не було евакуйоване з місцевості населеного пункту Кліщіївка Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.
13.06.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Борух С. В. подав суду клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи завірені матеріали службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_2 та витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 по номенклатурі 2023 №34дск від 01.01.2023 за 27.09.2023. Вказане клопотання було задоволено судом. 
16.06.2025 представник ВЧ НОМЕР_1 - ОСОБА_8 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить врахувати пояснення, наведені в даному відзиві і винести законну та обґрунтовану постанову за результатами розгляду апеляційної скарги. 
Пояснив, що Актом службового розслідування та наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 20.11.2023 №502 старшого стрільця-оператора 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_2 вважати безвісти зниклим 27.09.2023 в районі Донецької області, неподалік населеного пункту Кліщіївка, у зв`язку з воєнними діями, пов`язаними з захистом Батьківщини. 
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», село Кліщіївка Бахмутської територіальної громади Бахмутського району Донецької області в період з 24.02.2022 по 23.01.2023 - територія активний бойовий дій; з 24.01.2023 по 17.09.2023 - тимчасово окупована рф територія України; з 18.09.2023 по теперішній час - територія активний бойових дій. 
В наказі Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» наявні аналогічні відомості про дату виникнення, дату припинення бойових дій та період окупації на території с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.
Крім того, відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій від 01.10.2023 №273, від 01.11.2023 №301, від 01.12.2023 №341, від 01.01.2024 №2, від 01.02.2024 №42, від 01.03.2024 №82, від 01.04.2024 №121, від 01.05.2024 №170, від 02.06.2024 №235, від 03.07.2024 №293, від 05.08.2024 №361, від 03.09.2024 №400, від 04.10.2024 №461, від 02.11.2024 №503, від 04.12.2024 №546, від 03.01.2025 №5, від 05.02.2025 №67, від 06.03.2025 №112, від 04.04.2025 №162, від 03.05.2025, від 06.06.2025 №373 з вересня 2023 року по травень 2025 Бахмутська міська територіальна громада Бахмутського району Донецької області була та є поточними районами ведення (воєнних) бойових дій. 
Зважаючи на те, що воєнні дії на території с. Кліщіївка Бахмутської територіальної громади Бахмутського району Донецької області досі не закінчені, встановлені ч. 2 ст. 46 ЦК України строки не можуть бути застосовані в даному випадку та на даний час, військова частина НОМЕР_1 вважає заяву ОСОБА_1. про оголошення померлим ОСОБА_2 такою, що подана передчасно, в зв`язку з чим висновки Святошинського районного суду міста Києва цілком обґрунтовані, відповідно підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
25.06.2025 представник ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_9. надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року без змін.
Посилається на те, що с. Іванівське Бахмутської територіальної громади Бахмутського району Донецької області з 24.02.2022 по 18.02.2025 було територією активних бойових дій, а з 19.02.2025 - тимчасово окуповане. 
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 у справі № 755/11021/22: «Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України). З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій». 
Таким чином, як на дату звернення ОСОБА_1. до суду першої інстанції, так і на поточну дату шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, не сплинув.
З огляду на це суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про оголошення ОСОБА_2 померлим. 
11.11.2025 представник ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Зазначив, що з 30.07.2025 ВЧ НОМЕР_2 була реорганізована шляхом приєднання до ВЧ НОМЕР_1 у якості підрозділу - 5 батальйону територіальної оборони та з цієї ж дати є такою, що припинилася, що підтверджується витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 ( з основної діяльності) від 30.07.ю2025 №20/нод/дск «Про завершення проведення додаткових організаційних заходів у військовій частині НОМЕР_1 в 2025 році». 
Вказана заява була задоволена судом. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Борух С. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. 
Переглянувши справу за наявними в ній та додатково наданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1. є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №6, м. Київ, старшого солдата запасу ОСОБА_2 24 лютого 2022 року зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 командиром третього стрілецького відділення третього стрілецького взводу четвертої стрілецької роти, ШПК - молодший сержант. 
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.09.2023 АДРЕСА_1 , молодшого сержанта ОСОБА_2 , старшого стрільця-оператора другого стрілецького відділення третього стрілецького взводу першої стрілецької роти вважати таким, що прибув в оперативне підпорядкування командира ВЧ НОМЕР_3 .
Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 ( з адміністративно-господарської діяльності) від 26.10.2023 № 803 «Про призначення службового розслідування» наказано провести службове розслідування з метою встановлення умов та обставин, за яких 27.09.2023 безвісти зник молодший сержант ОСОБА_5 . 
06.10.2023 командир 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 доповів командиру ВЧ НОМЕР_2 про те, що 27.09.2023, виконуючи бойове розпорядження командира НОМЕР_4 НОМЕР_6 від 18.09.2023, військовослужбовець першої стрілецької роти, молодший сержант ОСОБА_2 брав безпосередню участь у бойових діях, забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони, та відсічі збройної агресії. Здійснюючи зазначені заходи, 27.09. 2023, на позиції неподалік с. Кліщіївка на ВП «ІНФОРМАЦІЯ_8» (стара назва «ІНФОРМАЦІЯ_9»), зазначена ВП зазнала ворожого мінометного обстрілу та використання ворогом FPVдронів-камікадзе, після чого зв`язок з молодшим сержантом ОСОБА_2 був втрачений. В зв`язку з тим, що зв`язок з зазначеним військовослужбовцем не був відновлений, а місце знаходження невідоме, просив вважати молодшого сержанта ОСОБА_2 зниклим безвісти.
За наслідками службового розслідування складено Акт , затверджений командиром ВЧ НОМЕР_2 20.11.2023 про те, що дії старшого стрільця-оператора 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_2 вважати такими, що відповідали вимогам Статутів Збройних Сил України. Старшого стрільця-оператора 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_2 вважати безвісти зниклим 27.09.2023 в районі Донецької області, неподалік від населеного пункту Кліщіївка у зв`язку із воєнними діями пов`язаними із захистом Батьківщини. 
Згідно витягу із журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_2 по номенклатурі 2023 року №34 дск від 01 січня 2023 року за 27.09.2023 року: « Санітарні втрати: … Старший стрілець-оператор 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_2 . (200)…».
Згідно сповіщення сім`ї №115 від 11.10.2023, підписаного начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 сповіщають про те, що її чоловік молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший стрілець-оператор 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 , захищаючи територіальну цілісність та незалежність України, біля населеного пункту Іванівське Бахмутської міської громади Бахмутського району Донецької області, зник безвісти 27.09.2023 року. 
08.12.2023 командиром ВЧ НОМЕР_1 видано наказ №137-РС, п. 56 якого молодшого сержанта ОСОБА_2 , старшого стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 , звільнено із займаної посади і зараховано у розпорядження командира цієї самої військової частини. 
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, станом на 27.06.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник на території бойових дій ( під час воєнних дій). Відомості про кримінальне провадження, в рамках якого проводиться розшук: 12023100040003555 від 13.10.2023 Дніпровське управління поліції ГУНП в м. Києві. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 20.05.2024. 
Згідно витягу з ЄРДР, на підставі заяви ОСОБА_1. від 12.10.2023 про те, що її чоловік, ОСОБА_2 , старший стрілець - оператор 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 , захищаючи територіальну цілісність та незалежність України, біля населеного пункту Іванівська, Бахмутської міської громади Бахмутського району Донецької області зник безвісти 27.09.2023, на теперішній час місцезнаходження останнього не встановлено, зареєстровано кримінальне провадження 12023100040003555, ст. 115 ч. 1 КК України. 
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав. 
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанову Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22 (провадження № 61-14338св23)).
ОСОБА_1. у заяві про оголошення фізичної особи померлою, посилалась на матеріали службового розслідування ВЧ НОМЕР_2 по факту зникнення безвісти військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_2 .
Додатково остання надала суду апеляційної інстанції витяг із журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_2 за 27.09.2023, в якому прізвище ОСОБА_2 розташоване в графі «санітарні втрати». 
Відповідно до п. 1, 3 розділу ХІІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі ІНФОРМАЦІЯ_7, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_7 15.09.2022 №280, загальні втрати особового складу складаються з безповоротних та тимчасових втрат.
До тимчасових втрат особового складу віднесено, зокрема, бойові тимчасові втрати, до яких належать санітарні втрати, особи, зниклі безвісти за особливих обставин, полонені (заручники) або інтерновані в інших державах. 
Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлено, що за наслідками службового розслідування складено Акт від 20.11.2023, згідно якого старший стрілець-оператор 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_2 27 вересня 2023 року виконуючи бойове розпорядження, брав безпосередню участь у бойових діях, забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони та відсічі збройної агресії з боку ворожих сил рф. При виконанні зазначених заходів, 27.09.2023, на позиції неподалік населеного пункту Кліщіївка, Донецької області на ВП «ІНФОРМАЦІЯ_8» ворог розпочав мінометний обстріл та застосував FPVдрони-камікадзе по зазначеній ВП, після чого зв`язок з молодшим сержантом ОСОБА_2 був втрачений. В зв`язку з тим, що зв`язок з молодшим сержантом ОСОБА_2 не був відновлений, а місце його знаходження невідоме, командиром роти був поданий рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 з проханням вважати молодшого сержанта ОСОБА_2 зниклим безвісти. 
Вказаний акт службового розслідування містить викладення обставин, за яких було втрачено зв`язок з ОСОБА_2 27.09.2023, який в подальшому не був відновлений, по факту чого заведене кримінальне провадження №12023100040003555.
Інших належних та достатніх доказів на підтвердження ймовірної загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 неподалік населеного пункту Кліщіївка Донецької області 27.09.2023 заявницею не надано.
Колегія суддів також враховує ту обставину, що відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» с. Кліщіївка Бахмутської територіальної громади Бахмутського району Донецької області в період з 24.02.2022 по 23.01.2023 - територія активний бойовий дій; з 24.01.2023 по 17.09.2023 - тимчасово окупована рф територія України; з 18.09.2023 по теперішній час - територія активний бойових дій.  Село Іванівське Бахмутської територіальної громади Бахмутського району Донецької області з 24.02.2022 по 18.02.2025 - територія активних бойових дій, з 19.02.2025 - тимчасово окуповане. 
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року №755/11021/22 (провадження № 14-94цс24): 
«97. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
98. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
99. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
100. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності».
З огляду на те, що молодший сержант ОСОБА_2 зник безвісти в зоні ведення активних бойових дій, на території, яка на даний час є тимчасово окупованою та на якій продовжуються активні бойові дії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для оголошення його померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України. 
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у наведених заявником постановах Верховного Суду, є необґрунтованими, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка переглядається, та встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючі їх в сукупності. 
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 353, 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Боруха Сергія Володимировича залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: В. М. Ратнікова 

Т. І. Ящук