ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 р.	Справа № 592/16667/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2025 (головуючий суддя І інстанції: Бичков І.Г.) по справі №592/16667/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту патрульної поліції   
про скасування постанов про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Якубіна Максима Олексійовича серія ЕНА № 5917292 від 12.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
-скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Тертичної Катерини Сергіївни серія ЕНА № 5917207 від 12.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
В обґрунтування позову зазначив, що постанова серії ЕНА № 5917292 від 12.10.2025 (ч.2 ст.122 КУпАП) є необґрунтованою, винесена без належних доказів, оскільки відеозапис, який інспектором визначено як доказ, не містить чіткого зображення державного номерного знаку транспортного засобу, зйомка велась з боку, тому ідентифікація транспортного засобу є неможливою.
Отже, не доведено, що саме позивач проїхав на червоний сигнал світлофора, також зазначає, що відео з реєстратора патрульного автомобіля продемонстровано позивачу з особистого мобільного телефону працівника поліції, що свідчить про порушення встановленого порядку зберігання та використання службових матеріалів. 
Щодо постанови серії ЕНА № 5917207 від 12.10.2025 (ч.1 ст.126 КУпАП) зазначає, що відеозаписом зафіксовано, що позивач не відмовлявся надавати документи, поясняв, що готовий це зробити після того, як йому будуть продемонстровані докази правопорушення. Отже, вважає постанови необґрунтованими та безпідставними, тому просив їх скасувати.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2025 позов задоволено частково.
Скасовано постанови від 12.10.2025 серії ЕНА № 5917292 та серії ЕНА № 5917207.
Департамент патрульної поліції , не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративних порушень (проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та не надання на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс) доведений належними доказами, а саме відеозаписами з службового відеореєстратора Xiaomi моделі Yi Car DVR та цифрової нагрудної відеокамери Motorola Solutions
Зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем дотримано процедуру розгляду справи, отримано пояснення позивача, надано для ознайомлення відеодокази.
Проте, висновки суду першої інстанції , що відповідачем всупереч положень КУпАП, не доведено проведення поліцейськими усіх дій по розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених приписами ст. ст. 278, 279 КУпАП є помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст.229, ч. 1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 12.10.2025 постановами про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5917207 та серії ЕНА № 5917207 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штрафи в розмірі 510,00 грн. та 425,00 грн. відповідно.
Згідно постанов від 12.10.2025 , 12.10.2025 о 09 год. 27 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Металургів, буд. 4, в м. Суми, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та на вимогу поліцейського не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, чим порушив п.2.4.а ПДР – керування транспортним засобом особою, яка, не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та п.8.7.3.е ПДР – порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий або два червоні миготливі сигнали забороняють рух, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штрафи в розмірі 510,00 грн. та 425,00 грн. 
До постанов надано відеозапис з службового відеореєстратора Xiaomi моделі Yi Car DVR 1503 та з нагрудних відеокамер Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 № 471549 та № 471974.
Позивач, не погоджуючись з постановами по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив їх в судовому порядку.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Надаючи правову оцінку обставинам зазначеної справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) встановлено, що ці Правила встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п. 1.3, 1.9 ПДР).
Відповідно до п. 2.4.а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1
Відповідно до вимог п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);
в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; 
г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; 
ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України
Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух; сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків; стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, та підтверджено судом першої інстанції, що 12.10.2025 близько 09 год. 27 хв. в м. Суми вул. Металургів поблизу будинка № 4, у ході патрулювання поліцейськими УПП в Сумській області ДПП виявлено та зупинено транспортний засіб Nissan Leaf, номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, що зафіксовано на Xiaomi Yi Car DVR Motorola Solutions VB-400 471549, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та на вимогу поліцейського не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, зафіксовано на Xiaomi Yi Car DVR, Motorola Solutions VB-400 471974, чим порушив вимоги п. 2.4 а ПДР.
В підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, а саме проїзду перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та не надання для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс/, відповідачем надано відеозаписи із службового відеореєстратора та нагрудних камер поліцейських.
Колегія суддів дослідивши відеозапис відеореєстратора зазначає, що зазначені докази містить інформацію щодо проїзду транспортного засобу Nissan Leaf перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чітко розібрати держаний номерний знак неможливо, однак, після проїзду перехрестя позивачем поліцейські одразу прослідували за вказаним транспортним засобом до місця зупинки, інших транспортних засобів, які б рухалися попереду транспортного засобу поліції не зафіксовано. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР.
Також, згідно п. 8.9. б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі – ПДР), вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.
Таким чином, зупинка транспортного засобу Позивача працівниками поліції відбулася через порушення позивачем вимог ПДР України.
Колегією суддів встановлено, що на місці зупинки позивача ознайомлено з відеозаписом зі службового відеореєстратора Xiaomi Yi Car DVR, роз`яснено право надавати пояснення, докази, клопотання та право на правову допомогу. 
Однак, позивач правом надання доказів не скористався, клопотань не заявляв, правової допомоги не вимагав.
Також, на законну вимогу поліцейського не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру.
Відповідно до ст.14 Закону України “Про дорожній рух” від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до ст. 16 Закону України “Про дорожній рух” водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Відповідно до пункту 2.3 б) ПДР України, водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою.
П. 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 “Місце зупинки”, якщо їх немає — не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках — перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. 
Відповідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Статтею 40 Закону України “Про національну поліцію”, передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, частиною 1 ст.40 Закону України “Про Національну поліцію” закріплено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото-і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2)технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3)безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4)спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.
Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку доказам, а саме відеозаписам, та не в повному обсязі встановлено фактичні обставини справи.
Отже, колегія суддів вважає, що відеозаписи зі службового відеореєстратора Xiaomi моделі Yi Car DVR (відеозапис 2025_1012_091540_1.mp4 та 2025_1012_091839_1.mp4) та відеозаписи з цифрових нагрудних відеокамер Motorola Solutions моделі Video Badge VB 400 VB-440-64-KF-N № 471549 та № 471974, є належними, допустимими та достатніми доказами, оскільки отримані з дотриманням закону, містять інформацію щодо предмету доказування та дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. 
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі № 686/15730/16-а.
Твердження позивача про пред`явлення відеозапису на місці події з особистого мобільного телефону працівника поліції, яке було зняте реєстратором патрульного автомобіля, що є порушенням встановленого порядку зберігання та використання службових матеріалів, жодним чином не вливає на суть спору та не спростовує встановлених судом обставин справи.
Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись статтями 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2025 по справі №592/16667/25 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова