ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 360/287/25 Суддя (судді) першої інстанції: Т.В. Смішлива

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Коротких А.Ю.,
суддів Сорочка Є.О.,
Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ Україна" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови,-
В С Т А Н О В И В :
Адвоката Бугайчука Андрія Миколайовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ Україна» звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Київська митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.
Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.
Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.
З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «КТ УКРАЇНА» (Покупець) та TAIZHOU CITY HANGYU PLASTIC CO., LTD. (Постачальник) уклали Контракт на поставку товарів №KTU/0225/1 від 25.02.2020 року та Додаток № 3 від 15.09.2020 року до Контракту, в якому зазначено специфікацію товару, вартість товару та визначено порядок розрахунків.
Пунктом 2 Контракту на поставку товарів №KTU/0225/1 від 25.02.2020 року вартість товару включає вартість товару, упаковки, маркування, навантаження на транспорт покупця а також витрати на митне оформлення для експорту.
Відповідно до п. 3 Додатку № 3 сторони погодили наступний порядок розрахунків: 10% вартості замовлення (партії товару) оплачується ТОВ «КТ УКРАЇНА» протягом 10 днів з дати погодження замовлення та отримання інвойсу. Допускається оплата частинами. 40 % вартості замовлення (партії товару) оплачується ТОВ «КТ УКРАЇНА» протягом 50 календарних днів з моменту видання коносамента про прийняття партії товару до перевезення. Допускається оплата частинами. 50% вартості замовлення (партії товару) оплачується ТОВ «КТ УКРАЇНА» протягом 90 календарних днів з моменту видання коносамента про прийняття партії товару до перевезення. Допускається оплата частинами.
Відповідно до п.4 Додатку №3 умови поставки - FOB - порт Нінбо, Китай, згідно з ІНКОТЕРМС-2010.
По товару, поставленому Позивачу згідно та Додатку № 3 до Контракту №KTU/0225/1 від 25.02.2020 року, позивачем подано митну декларацію UA100070/2021/310399 від 12.01.2021 року.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100070/2021/000015/2 від 14.01.2021 року в якому зазначено, що згідно наданого інвойсу від 30.11.2020 №HY20200912UA20K-1 умовами поставки товару заявлено FOB- Ningbo (Китай). До митного оформлення не надано зовнішньоекономічний договір (контракт). В заявці на надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування зазначено договір від 12.12.2019 року №КТУ-12-12, який не надано до митного оформлення. Також в графі «Порядок оплати послуг» зазначено що фрахт і експедиторська винагорода оплачується на протязі 5 днів з дати вивантаження контейнера з борту судна, але платіжне доручення на оплату транспортних витрат не надано до митного оформлення. Для підтвердження вартості оцінюваного товару надано платіжні доручення. Однак вищезазначений документ не відповідає умовам щодо оплати за товар, які зазначені у інвойсі від 30.11.2020 року №HY20200912UA20K-1. Також в графі 70 платіжного доручення зазначено інвойси №№ HY20200912UA20K-1; HY20200912UA20K-2 тa HY20200912UA20K-3, але інвойс HY20200912UА20К-2 не надано до митного оформлення. Декларація країни відправлення не містить перекладу, відповідно до ст. 254 МКУ. Джерело інформації митна декларація від 03.12.2020 року №UА100300/2020/426289 (із розрахунку 4,02$/кг).
Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100070/2021/00015 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України пакувальний лист (Packing list) б/н від 30.11.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) HY20200912UA20K-1 від 30.11.2020 року, коносамент (Bill of lading) COSU6283455520 від 07.12.2020 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) 388864 від 12.01.2021 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) HY20200912UA20K-1 від 30.11.2020 року, банківський платіжний документ, то стосується товару свіфт 140 від 29.12.2020 року, рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиційні послуги рахунок трансп. LS- 4330983 від 12.01.2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезенням товару тр. справка 120101 від 12.01.2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. 3 від 15.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення KTU/0225/1 від 25.02.2020 року, договір про надання послуг митного брокера ЛС688 від 05.10.2020 року, договір (контракт) про перевезення КТУ-12-12 від 12.12.2020 року, інші некласифіковані документи ДМ2011 від 21.10.2020 року, копія митної декларації країни відправлення 310120200516388831 від 02.12.2020 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA 100070.2021.310399 від 12.01.2021 року, повідомлено позивачу про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з причин коригування вартості товару.
Позивачем подано митну декларацію UA100070/2021/310398 від 12.01.2021 року.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA100070/2021/000014/2 від 14.01.2021 року в якому зазначено, що згідно наданого інвойсу від 30.11.2020 року №HY20200912UA20K-3 умовами поставки товару заявлено FOB- Ningbo (Китай). В заявці на надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування зазначено договір від 12.12.2019 року №КТУ-12-12, який не надано до митного оформлення. Також в графі «Порядок оплати послуг» зазначено, що фрахт і експедиторська винагорода оплачується на протязі 5 днів з дати вивантаження контейнера з борту судна, але платіжне доручення на оплату транспортних витрат не надано до митного оформлення. В митній декларації країни відправлення зазначено № коносаменту та № контейнера, відмінні заявленим до митного оформлення. Також декларація країни відправлення не містить перекладу, відповідно до ст. 254 МКУ. Для підтвердження вартості оцінюваного товару надано платіжні доручення. Однак вищезазначений документ не відповідає умовам щодо оплати за товар, які зазначені у інвойсі від 30.11.2020 року № HY20200912UA20K-3. Також в графі 70 платіжного доручення зазначено інвойси №№ НY20200912UA20K-1; HY20200912UA20K-2 тa HY20200912UA20K-3, але інвойс НY20200912UA20К-2 не надано до митного оформлення. Джерело інформації митна декларація від 03.12.2020 року №UA100300/2020/426289 (із розрахунку 4,02$/кг).
Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100070/2021/00016 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України пакувальний лист (Packing list) б/н від 30.11.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) HY20200912UA20K-3 від 30.11.2020 року, коносамент (Bill of lading) COSU6283473100 від 07.12.2020, автотранспортна накладна (Road consignment note) 2640 від 12.01.2021, декларація про походження товару (Declaration of origin) HY20200912UA20K-3 від 30.11.2020 року, банківський платіжний документ, що стосується товару свіфт 140 від 29.12.2020 року, рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиційні послуги рахунок трансп. LS- 4330990 від 12.01.2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезенням товару тр. справка 120101 від 12.01.2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. 3 від 15.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення KTU/0225/1 від 25.02.2020 року, договір про надання послуг митного брокера ЛС688 від 05.10.2020 року, договір (контракт) про перевезення КТУ-12-12 від 12.12.2020 року, інші некласифіковані документи ДМ2011 від 21.10.2020 року, копія митної декларації країни відправлення 310120200516405042 від 02.12.2020 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA100070.2021.310398 від 12.01.2021 року, повідомлено позивачу про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з причин коригування вартості товару.
Позивачем подано митну декларацію UA100070/2021/310825 від 18.01.2021 року.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA100070/2021/000024/2 від 18.01.2022 року. В заявці на надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування зазначено договір від 12.12.2019 року №КТУ-12-12, який не надано до митного оформлення. Також в графі «Порядок оплати послуг» зазначено що фрахт і експедиторська винагорода оплачується на протязі 5 днів з дати вивантаження контейнера з борту судна, але платіжне доручення на оплату транспортних витрат не надано до митного оформлення. Декларація країни відправлення не містить перекладу, відповідно до ст. 254 МКУ. Для підтвердження вартості оцінюваного товару надано платіжні доручення. Однак вищезазначений документ не відповідає умовам щодо оплати за товар, які зазначені у інвойсі від 30.11.2020 року №HY20200912UA20K-2. Також в графі 70 платіжного доручення зазначено інвойси №№HY20200912UA20K- 1; HY20200912UA20K-2 т а HY20200912UA20K-3, але інвойси HY20200912UA20K-3 та HY20200912UA20K-1 не надано до митного оформлення. Джерело інформації митна декларація від 03.12.2020 року №UA100300/2020/426289 ( із розрахунку 4,02$/кг).
Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100070/2021/00028 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України пакувальний лист (Packing list) б/н від 30.11.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) HY20200912UA20K-2 від 30.11.2020 року, коносамент (Bill of lading) COSU6283470880 від 07.12.2020, року автотранспортна накладна (Road consignment note) 387018 від 17.01.2021 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) HY20200912UA20K-2 від 30.11.2020 року, банківський платіжний документ, то стосується товару свіфт 140 від 29.12.2020 року, рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиційні послуги рахунок трансп. LS- 433229 від 15.01.2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезенням товару тр. справка 150102 від 15.01.2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. 3 від 15.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення KTU/0225/1 від 25.02.2020 року, договір про надання послуг митного брокера ЛС688 від 05.10.2020 року, договір (контракт) про перевезення КТУ-12-12 від 12.12.2020 року, інші некласифіковані документи ДМ2011 від 21.10.2020 року, копія митної декларації країни відправлення 310120200516405013 від 01.12.2020 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA100070.2021.310825 від 18.01.2021року, повідомило про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з причин коригування вартості товару.
Позивачем подано митну декларацію UA100070/2021/310918 від 19.01.2021 року.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100070/2021/000029/2 від 19.01.2021 року. До митного оформлення не надано зовнішньоекономічний договір (контракт). В заявці на надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування зазначено договір від 12.12.2019 року №КТУ-12-12, який не надано до митного оформлення. Також в графі «Порядок оплати послуг» зазначено що фрахт і експедиторська винагорода оплачується на протязі 5 днів з дати вивантаження контейнера з борту судна, але платіжне доручення на оплату транспортних витрат не надано до митного оформлення. Декларація країни відправлення не містить перекладу, відповідно до ст. 254 МКУ. Для підтвердження вартості оцінюваного товару вами надано платіжні доручення. Однак, вищезазначений документ не відповідає умовам щодо оплати за товар, які зазначені у інвойсі від 30.11.2020 №HY20200912UA20K-4. Також в графі 70 платіжного доручення зазначено інвойси №№HY20200912UA20K-1; HY20200912UA20K-2, HY20200912UA20K-3 та HY20200912UA20K-4, але інвойси №№ HY20200912UA20K-1; HY20200912UA20K-2, HY20200912UA20K-3 не надано до митного оформлення. У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до статті 53 Митного Кодексу України декларанту запропоновано подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів. Джерело інформації митна декларація від 03.12.2020 року №UA100300/2020/426289 (із розрахунку 4,02$/кг).
Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100070/2021/00032 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України пакувальний лист (Packing list) б/н від 30.11.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) HY20200912UA20K-4 від 30.11.2020 року, коносамент (Bill of lading) COSU6283471580 від 07.12.2020 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) 387017 від 17.01.2021 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) HY20200912UA20K-4 від 30.11.2020 року, банківський платіжний документ, то стосується товару свіфт 140 від 29.12.2020 року, рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиційні послуги рахунок трансп. LS- 4332220 від 15.01.2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезенням товару тр. справка 150102 від 15.01.2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. 3 від 15.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, шо декларуються, та подання якого для митного оформлення KTU/0225/1 від 25.02.2020 року, договір про надання послуг митного брокера ЛС688 від 05.10.2020 року, договір (контракт) про перевезення КТУ-12-12 від 12.12.2020 року, інші некласифіковані документи ДМ2011 від 21.10.2020 року, копія митної декларації країни відправлення 310120200516405058 від 01.12.2020 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA100070.2021.310918 від 19.01.2021 року, повідомило про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з причин коригування вартості товару.
Позивачем подано митну декларацію UA100070/2021/311664 від 27.01.2021 року.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100070/2021/000040/2 від 27.01.2021 року згідно з яким надано інвойс від 05.12.2020 року №HY20200912UA20K-5 умовами поставки товару заявлено FOB- Ningbo (Китай). До митного оформлення не надано зовнішньоекономічний договір (контракт). В заявці на надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування зазначено договір від 12.12.2019 року №КТУ-12-12, який не надано до митного оформлення. Також в графі «Порядок оплати послуг» зазначено що фрахт і експедиторська винагорода оплачується на протязі 5 днів з дати вивантаження контейнера з борту судна, але платіжне доручення на оплату транспортних витрат не надано до митного оформлення. Декларація країни відправлення не містить перекладу, відповідно до ст. 254 МКУ. Для підтвердження вартості оцінюваного товару надано платіжні доручення. Однак вищезазначений документ не відповідає умовам щодо оплати за товар, які зазначені у інвойсі від 05.12.2020 року №HY20200912UA20K-5. Джерело інформації митна декларація від 03.12.2020 року №UA100300/2020/426289 ( із розрахунку 4,02$/кг).
Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100070/2021/00048 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України пакувальний лист (Packing list) б/н від 05.12.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) HY20200912UA20K-5 від 05.12.2020 року, коносамент (Bill of lading) 6220 від 26.01.2021 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) COSU6284157900 від 07.12.2020 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) HY20200912UA20K-5 від 05.12.2020 року, банківський платіжний документ, то стосується товару свіфт 143 від 11.01.2021 року, рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиційні послуги рахунок LS - 4334401 від 26.01.2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезенням товару тр. довідка 260101 від 26.01.2021 року, прейскурант (прайс - лист) прайс-лист 01.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. 3 від 15.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення KTU/0225/1 від 25.02.2020 року, договір про надання послуг митного брокера ЛС688 від 05.10.2020, договір (контракт) про перевезення КТУ-12-12 від 12.12.2020 року, інші некласифіковані документи UА.TR.076 DU22507-20 від 25.02.2020 року, ДМ201 від 08.12.2020 року, копія митної декларації країни відправлення 310120200516326314 від 08.12.2020 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA100070.2021.311664 від 27.01.2021 року, повідомило про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з причин коригування вартості товару.
Позивачем подано митну декларацію UA100070/2021/312380 від 04.02.2021 року.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100070/2021/000053/2 від 04.02.2021 року згідно якого надав інвойс від 13.12.2020 №HY20200912UA20K-6 умовами поставки товару заявлено FOB- Ningbo (Китай). До митного оформлення не надано договір (контракт) на перевезення зазначений в графі 44 митної декларації. В графі «Порядок оплати послуг» заявки на надання послуг з транспортно- експедиційного обслуговування зазначено що фрахт і експедиторська винагорода оплачується на протязі 5 днів з дати вивантаження контейнера з борту судна, але платіжне доручення на оплату транспортних витрат не надано до митного оформлення. Декларація країни відправлення не містить перекладу, що суперечить ст. 254 МКУ. Для підтвердження вартості оцінюваного товару надано платіжне доручення. Однак сума наведена в вищезазначеному документі не відповідає сумі та умовам щодо оплати за товар, які зазначені у інвойсі 13.12.2020 року №HY20200912UA20K-6. Також в графі 70 платіжного доручення є посилання на інвойси, які не надано до митного оформлення. Джерело інформації митна декларація від 22.01.2021 року №UA500110/2021/001789 ( із розрахунку 4,02 $/кг).
Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100070/2021/00065 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України сертифікат відповідності UA.TR. 076.D. 022507 від 25.02.2020 року, пакувальний лист (Packing list) б/н від 13.12.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) HY20200912UA20K-6 від 13.12.2020 року, коносамент (Bill of lading) 206488839 від 19.12.2020 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) 386328 від 19.12.2020 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) HY20200912UA20K-6 від 05.12.2020 року, банківський платіжний документ, то стосується товару свіфт 150 від 29.01.2021 року, рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиційні послуги рахунок. LS - 4335636 від 02.02.2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезенням товару транспортна довідка 020201 від 02.02.2021 року, прейскурант (плайс - лист) прайс-лист 01.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. 3 від 15.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, шо декларуються, та подання якого для митного оформлення KTU/0225/1 від 25.02.2020 року, договір про надання послуг митного брокера ЛС688 від 05.10.2020, договір (контракт) про перевезення КТУ-12-12 від 12.12.2020 року, інші некласифіковані документи ДМ2011 від 11.12.2020 року, копія митної декларації країни відправлення 310120200516234930 від 15.12.2020 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA100070.2021.312380 від 04.02.2021 року, повідомило про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з причин коригування вартості товару.
До кожної Митної декларації Декларантом додавався зовнішньоекономічний договір (контракт) №KTU/0225/1 від 25.02.2020 року, договір на транспортно- експедиційне обслуговування №КТУ-12-12 від 12.12.2019 року.
На підтвердження вартості транспортних витрат, декларантом надано Митному органу довідки про транспортні витрати, Заявки на перевезення, рахунки на оплату морського перевезення та платіжні доручення на оплату морського перевезення.
Платіжне доручення №113 від 23.09.2020 року яким сплачено 10% (20 806,00$) від загальної вартості товару (208060,00$) зазначеної в Додатку №3 від 15.09.2020 року до Контракту на підставі проформа інвойсу HY20200912UA20K від 15.09.2020 року.
Платіжне доручення №140 від 23.12.2020 року яким сплачено 40% (44042,40$) по інвойсам HY20200912UA20K-1, HY20200912UA20K-2, HY20200912UA20K-3, HY20200912UA20K-4.
Платіжне доручення №143 від 11.01.2021 року яким сплачено 40% (10936,80$) по інвойсу HY20200912UA20K-5.
Платіжне доручення №150 від 29.01.2021 року яким сплачено 40% (27549,20$) по інвойсам HY20200912UA20K-6, HY20200912UA20K-7, HY20200912UA20K-8.
Представником позивача надано заяву № 01-04-16 від 01.04.2021 року, в якій він просить відповідача врахувати надані пояснення та документи, скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості №UA100070/2021/000015/2 від 14.01.2021 року, визнати заявлену декларантом митну вартість у сумі 32162,17 доларів США та додано Переклад декларації країни відправлення, Договір №КТУ-12-12 від 12.12.2019 року (повторно), Контракт №KTU/0225/l від 25.02.2020 року (повторно), Рахунок №LS-4330983 від 12.01.2021 року (повторно), Платіжне доручення №61 від 12.01.2021 року, Платіжне доручення (Swift) №140 від 29.12.2020 року, Платіжне доручення (Swift) №113 від 23.09.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-4 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-2 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-3 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-1 від 30.11.2020 року.
Представником позивача надано заяву № 01-04-17 від 01.04.2021 року, в якій він просить відповідача врахувати надані пояснення та документи, скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості №UA100070/2021/000014/2 від 14.01.2021 року, визнати заявлену декларантом митну вартість у сумі 32603,17 доларів США та додано митну декларація країни відправлення, Переклад декларації країни відправлення, Договір №КТУ-12-12 від 12.12.2019 року, Контракт №KTU/0225/l від 25.02.2020 року, Рахунок №LS-4330990 від 12.01.2021 року, Платіжне доручення №61 від 12.01.2021 року, Платіжне доручення (Swift) №140 від 29.12.2020 року 8. Платіжне доручення (Swift) №113 від 23.09.2020 року, інвойс HY20200912UA20K-4 від 30.11.2020 року, Інвойс H Y 20200912UA20K-2 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-3 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-1 від 30.11.2020 року.
Представником позивача надано заяву № 01-04-19 від 01.04.2021 року, в якій він просить відповідача врахувати надані пояснення та документи, скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості №UA100070/2021/000024/2 від 18.01.2021 року, визнати заявлену декларантом митну вартість у сумі 32205,64 доларів США та додано Переклад декларації країни відправлення, Договір №КТУ-12-12 від 12.12.2019 року, Контракт №КТУ/0225/1 від 25.02.2020 року, Рахунок № LS-4332229 від 15.01.2021 року, Платіжне доручення №137 від 18.01.2021 року, Платіжне доручення (Swift) №140 від 29.12.2020 року, Платіжне доручення (Swift) №113 від 23.09.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-4 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-2 від 30,11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-3 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-1 від 30.11.2020 року.
Представником позивача надано заяву № 01-04-20 від 01.04.2021 року, в якій він просить відповідача врахувати надані пояснення та документи, скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості №UA100070/2021/000029/2 від 19.01.2021 року, визнати заявлену декларантом митну вартість у сумі 32580,43 доларів США та додано переклад декларації країни відправлення, Договір №КТУ-12-12 від 12.12.2019 року (повторно), Контракт №KTU/0225/l від 25.02.2020 року (повторно), Рахунок №LS-4332220 від 15.01.2021 року (повторно), Платіжне доручення №167 від 19.01.2021 року, Платіжне доручення (Swift) № 140 від 29.12.2020 року, Платіжне доручення (Swift) №113 від 23.09.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-4 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-2 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-3 від 30.11.2020 року, Інвойс HY20200912UA20K-1 від 30.11.2020.
Представником позивача надано заяву № 01-04-22 від 01.04.2021 року, в якій вказано про врахування наданих пояснень та документів, скасування рішення про коригування заявленої митної вартості №UA100070/2021/000040/2 від 27.01.2021 року, визнання заявлену декларантом митну вартість у сумі 33261,63 доларів США та додано документи: переклад декларації краі?ни відправлення, договір №КТУ-12-12 від 12.12.2019 року, Контракт № КТУ /0225/1 від 25.02.2020 року, Рахунок №LS-4334401 від 26.01.2021 року, Платіжне доручення №116 від 27.01.2021 року, Платіжне доручення (Swift) №113 від 23.09.2020 року, Платіжне доручення (Swift) №143 від 11.01.2021 року.
Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права - порушеними, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно пункту 34-1 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, митні органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.
Статтею 49 Митного кодексу України Встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 та 2 якої митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 Митного кодексу України).
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина друга статті 52 Митного кодексу України).
Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:
1) наявність розбіжностей між окремими документами;
2) наявність ознак підробки певних документів;
3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Стаття 57 Митного кодексу України Регулює методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, а саме:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно зі статтею 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За приписами частин п`ятої - восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з частини першої статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Відповідно до частини першої статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Відповідно достатті 64 Митного кодексу Україниу разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Системний аналіз наведених вище норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.
Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №804/4365/16 вказав, що митний орган повинен витребувати документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що недоліки, визначені відповідачем у спірних рішеннях спростовуються наявними матеріалами справи, при цьому колегія суддів зазначає, що представником позивача повторно надавались документи, які підтверджують митну вартість товару.
Отже, надані позивачем та його представником (брокером) документи містять всі відомості щодо заявленої митної вартості та її складових, не мають розбіжностей чи ознак підробки в розумінні положень Митного кодексу України.
У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною десятою статті 58 Митного кодексу України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Згідно положень Інкотермс-2010, при умовах поставки FOB, продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно.
Відповідно до наявних матеріалів справи, ціни на товар вказані у специфікаціях і включають в себе всі витрати продавця, у тому числі витрати на доставку та навантаження на борт судна, упаковку, маркування, митне очищення в країні експорту, оформлення сертифіката походження.
Колегія суддів зауважує, що зазначені супутні витрати продавця не є складовими митної вартості в розумінні частини десятої статті 58 Митного кодексу України, оскільки такі витрати включені до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, а тому не впливають на числові значення митної вартості товарів. При цьому, правилами міжнародної торгівлі, Митного кодексу України та жодним нормативно-правовим актом не встановлено обов`язку продавця окремо зазначати в рахунку (інвойсі) числові складові витрат на супутні послуги, якщо згідно з умовами поставки вони включені до ціни товару.
Таким чином, зазначення продавцем у вказаних специфікаціях та інвойсах ціни на товар, включаючи всі узгоджені сторонами та умовами поставки FOB супутні витрати продавця, без окремого зазначення в специфікації та рахунку (інвойсі) числових складових таких витрат не суперечить та повністю відповідає умовам поставки FOB за правилами Інкотермс-2010 та не може трактуватись як розбіжність в поданих документах.
Крім того, для підтвердження транспортних витрат до кордону України позивач надав заяви на надання послуг з транспортування, складені на підставі договору транспортного експедирування.
Також, проаналізувавши надані при митному оформленні документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі документи відповідають умовам решти документів і не містять розбіжностей з іншими документами, поданими разом з митною декларацією, наведені у них дані не викликають обґрунтованих сумнівів в їх достовірності.
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №809/1884/16, згідно якої положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.
Також колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем вимог Митного кодексу України при визначенні митної вартості товару.
За приписами статті 57 Митного кодексу України, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, митна вартість визначається за резервним методом у відповідності до статті 64 Митного кодексу України у разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів.
За змістом оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, відповідач використав резервний метод.
Обов`язок доведення митної вартості товару покладено на декларанта. Митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися, у тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю вищою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Вищевикладене, а також та обставина, що відповідачем наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару за основним методом не доведено, як і не доведено того, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності та/або наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значенні складових вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товару необхідними документами, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товарів та протиправність прийнятих відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів.
За таких обставин, відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у митному оформленні ввезеного на митну територію України товару, за заявленою у митній декларації митною вартістю, а тому оформлені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення підлягають скасуванню.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем належними доказами не доведено, що позивачем до митного органу не надано усіх необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товару, внесено до декларацій недостовірні або неточні відомості, або надано документи, котрі містили розбіжності, що у свою чергу унеможливлювало б визначення митної вартості товару за ціною договору.
При цьому, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару.
Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Водночас, позивачем надавались документи, які на його думку необхідні були для підтвердження вартості товару, а відповідачем не визначався відповідний перелік.
Водночас, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно дост. 64 Митного кодексу. Визначена митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, подібного за якісними характеристиками, митне оформлення якого вже здійснене.
Відтак, враховуючи, що позивачем до відповідача надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, котрі цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначення відповідачем митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), не є обґрунтованим, а тому суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, зокрема, законності, додержання прав, та охоронюваних законом інтересів осіб, та відповідно відсутності підстав для коригування митним органом митної вартості товару.
До того ж, відповідачем не доведено, та суду не надано належних доказів на підтвердження правомірності застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ Україна» саме другорядного методу визначення митної вартості - резервного, та послідовного вибору методів, як того вимагають положення частини 3 статті 57 Митного кодексу України.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.