ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/6836/24 пров. № А/857/11430/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Івано-Франківської митниці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року (ухвалене головуючим – суддею Шумей М.В. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/6836/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206080/2024/000043;
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України № UA206000/2024/000054/2 від 22.04.2024.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що одночасно з митною декларацією в повному обсязі надано до митниці документи, які підтверджують митну вартість транспортного засобу, згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, тоді як митниця не довела, що подані документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості транспортного засобу за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товару та протиправність оскаржуваного рішення про таке коригування. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 адміністративний позов задоволено повністю. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що митниця не спростувала належними і допустимим доказами відомості, зафіксовані в документах, наданих митному органу разом з митною декларацією № 24UA206080002567U5 від 17.04.2024. З урахуванням вказаного, на переконання суду, позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що восени 2023 року ОСОБА_1 , з метою придбання транспортного засобу марки «HONDA CR-V», взяв участь в автомобільному аукціоні “Huutokaupat.com” (країна Фінляндія). Оскільки вказаний аукціон містить особливі вимоги щодо осіб, які можуть взяти в ньому участь, зокрема щодо реєстрації, враховуючи незнання фінської мови, ОСОБА_1 звернувся за допомогою до своєї знайомої Атаманської Алли, жительки м. Састамала (країна Фінляндія). 
11.10.2023 Атаманська Алла, взявши участь в аукціоні «Huutokaupat.com», придбала автомобіль марки «HONDA», що був в експлуатації, модель «CR-V», номер кузова – НОМЕР_1 , реєстраційний номер – НОМЕР_2 , 2016 року випуску, тип двигуна – дизель.
Остаточна ціна транспортного засобу марки «HONDA CR-V», номер кузова – НОМЕР_1 , реєстраційний номер – НОМЕР_2 , придбаного на аукціоні, разом з комісією (149 Євро) склала 9 049 (дев`ять тисяч сорок дев`ять) Євро. 
Грошові кошти за транспортний засіб були перераховані в сумі 9 049 Євро з банківської картки на вказаний на аукціоні рахунок (рахунок одержувача - НОМЕР_3 ), що підтверджується наявними в матеріалах справи документами з аукціону «Huutokaupat.com», зокрема: накладною на продаж від 11.10.2023, деталями платіжної операції за № 231011450323IS1467, квитанцією про підтвердження оплати вартості покупки № 4424257. 
Відповідно до рахунку фактури (інвойсу) б/н від 05.04.2024 вартість автомобіля марки «HONDA CR-V», номер кузова – НОМЕР_1 , реєстраційний номер – НОМЕР_2 становить 9 049 Євро. 
08.04.2024 з метою вивезення транспортного засобу марки «HONDA CR-V», номер кузова – НОМЕР_1 , реєстраційний номер – НОМЕР_2 за територію Європейського Союзу, позивачем було оформлено митну декларацію країни відправлення № 24PL401010E0112688.
17.04.2024 з метою митного оформлення товару, ввезеного в Україну, представником позивача як декларанта - ТОВ «Авто Брок Транс Сервіс» до Івано-Франківської митниці було подано митну декларацію (далі - МД) № 24UA206080002567U5, за якою до митного оформлення пред`явлено легковий автомобіль, що був у використанні: марка «HONDA», модель – «HONDA CR-V», ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу - НОМЕР_1 , номер двигуна – немає даних, календарний рік випуску – 2016 рік, модельний рік випуску – 2016 рік, тип двигуна - дизель, загальна кількість місць – 5, призначення – пасажирський, робочий об`єм двигуна – 1597 см.куб., потужність двигуна - 88 KW., колісна формула - 4х2, виробник – HONDA, країна виробництва – GB.
Вартість транспортного засобу була задекларована у розмірі 9049,00 Євро, обмінний курс 42,1222 грн. 
Митна вартість визначалася декларантом за першим методом, а саме за ціною договору. 
До МД № 24UA206080002567U5 від 17.04.2024 представником позивача як декларанта - ТОВ «Авто Брок Транс Сервіс» надано документи: рахунок-фактура (iнвойс) б/н від 05.04.2024; декларація про походження товару б/н від 05.04.2024; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції «1701») від 17.04.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 05.04.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 09.04.2024; договір про надання послуг митного брокера б/н від 08.04.2024; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні № 000175461 від 11.10.2016; копія митної декларації країни відправлення № 24PL401010E0112688 від 08.04.2024 та некласифіковані документи.
За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем було відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів, про що було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206080/2024/000043.
22.04.2024 Івано-Франківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2024/000054/2, за яким визначено митну вартість транспортного засобу марки «HONDA CR-V», номер кузова – НОМЕР_1 , реєстраційний номер – НОМЕР_2 за резервним методом, та збільшено вартість з 9049 Євро до 11 500 Євро.
В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами встановлено наступне: декларантом не надано банківський платіжний документ про оплату товару, висновок про вартість підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про угоди щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 08.03.2024 № 24UA209230021147U0, за якою здійснено митне оформлення подібного (аналогічного) автомобіля: Легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, бувший у використанні:- марка: HONDA,- модель: CR-V,- календарний рік виготовлення: 2016,- модельний рік виготовлення: 2016,- дата першої реєстрації: 08.02.2017,- призначення : пасажирський, - № кузова: НОМЕР_5 ,- тип двигуна: дизельний,- об`єм двигуна: 1597 см3,- потужність: 88 Kw,- тип кузова: універсал,- категорія ТЗ: М1,- кількість місць включаючи водія - 5,- колісна формула: 4Х2.Виробник: «HONDA»,GB.Торговельна марка – «HONDA». Визначена митна вартість - 11500 Євро.».
Аналогічне мотивування міститься і в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206080/2024/000043.
Позивач, вважаючи протиправним картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до положень пунктів 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі – МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови, від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 27.03.2020 у справі №540/2605/18, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15.04.2021 у справі №804/14964/15, від 02.05.2024 у справі № 520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості ввезеного транспортного засобу.
Так, разом з митною декларацією № 24UA206080002567U5 від 17.04.2024, декларант в інтересах позивача надав митному органу передбачені частиною другою статті 53 МК України документи, які підтверджують митну вартість транспортного засобу марки «HONDA CR-V», номер кузова – НОМЕР_1 , реєстраційний номер – НОМЕР_2 , а саме: рахунок-фактура (iнвойс) б/н від 05.04.2024; декларація про походження товару б/н від 05.04.2024; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції «1701») від 17.04.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 05.04.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 09.04.2024; договір про надання послуг митного брокера б/н від 08.04.2024; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні № 000175461 від 11.10.2016; копія митної декларації країни відправлення № 24PL401010E0112688 від 08.04.2024 та некласифіковані документи.
Вказані вище документи підтверджують факт придбання автомобіля марки «HONDA», модель – «HONDA CR-V», ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу - НОМЕР_1 , календарний рік випуску – 2016 рік, модельний рік випуску – 2016 рік, тип двигуна - дизель, загальна кількість місць – 5, призначення – пасажирський, робочий об?єм двигуна – 1597 см.куб., потужність двигуна - 88 KW., колісна формула - 4х2, виробник – HONDA, країна виробництва – GB.
Зокрема, вартість транспортного засобу марки «HONDA CR-V», номер кузова – НОМЕР_1 , реєстраційний номер – НОМЕР_2 , підтверджується рахунком-фактурою (iнвойс) б/н від 05.04.2024, інформацією з вебсайту аукціону «Huutokaupat.com», та іншими вищезазначеними документами.
Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митною декларацією, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.
Оцінюючи обставини, які стали підставою для прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів, апеляційний суд зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та таке підтверджується матеріалами справи, що позивачем було надано відповідачу надано рахунок-фактуру (iнвойс) б/н від 05.04.2024, який згідно вимог частини другої статті 53 МК України є документом, що підтверджує митну вартість товарів.
Згідно рахунка-фактури (інвойсу) б/н від 05.04.2024 підтверджується, що вартість транспортного засобу марки “HONDA CR-V”, номер кузова – НОМЕР_1 , реєстраційний номер – НОМЕР_2 становить 9 049 Євро.
Відтак, посилання відповідача про відсутність платіжного документа про оплату товару судом до уваги не беруться, оскільки наведена обставина не може мати наслідком не підтвердження заявленої декларантом до митного оформлення митної вартості товару, оскільки подані відповідачу документи містили інформацію щодо усіх складових митної вартості та ціни товару, що була сплачена позивачем за товар.
Суд бере до уваги доводи позивача про те, що умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) і часові рамки оплати жодним чином не впливають на ціну (розмір оплати) товару (з урахуванням додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Також суд вважає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA206000/2024/000054/2 від 22.04.2024 порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. 
Крім цього, згідно з оскаржуваного рішення слідує, що підставою для коригування митної вартості товару також слугувала інформація щодо митного оформлення схожих товарів з вищим рівнем митної вартості.
Щодо таких доводів, Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Судом встановлено, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 08.03.2024 № 24UA209230021147U0, за якою здійснено митне оформлення подібного (аналогічного) автомобіля, та відповідно до якої визначена митна вартість становила 11 500 Євро.
Наявність лише посилання на МД від 08.03.2024 № 24UA209230021147U0, без наведення пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості.
А тому, під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також відомості про ціну, яка була сплачена за транспортний засіб.
Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання транспортного засобу, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють його вартість, відповідачем не доведено.
Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.
Звідси, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена в судовому порядку, а тому спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та безпідставним, що має наслідком визнання його протиправним та скасування.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 300/6836/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула