Єдиний унікальний номер 205/16860/25
Номер провадження3/205/313/26

ПОСТАНОВА
Іменем України
12 січня 2026 року   м. Дніпро
Суддя Новокодацького районного суду міста ДніпраСкрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 990729 від 17.10.2025 року, 17 жовтня 2025 року о 16.07 год., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не виконав вимогу термінового заборонного припису серії АА № 570834, про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. 
Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розглядає адміністративний матеріал у його відсутність.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі необхідно закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 , відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 173-8 КУпАП за наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи вина особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, згідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті. 
Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
За диспозицією ч.2 ст.173-8 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тобто за порушення зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Протокол є важливим процесуальним документом, який має підтверджувати факт неправомірних дій за які передбачена адміністративна відповідальність, а тому він повинен бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних та допустимих доказів.
А тому, особа, яка складає протокол, повинна ретельно з`ясувати обставини події (конфлікту) у обох учасників, відшукати можливих свідків події та, у сукупності зі з`ясованими обставинами та здобутими доказами на їх підтвердження, визначитися чи дії особи завдали шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також чи такі дії чинили домашнє насильство фізичного, психологічного або економічного характеру.
Сам пособі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Згідно розділу ІІ ч.6 Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, із змінами, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654 (далі Порядок), за наявності технічної можливості терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься в електронній формі з використанням мобільного логістичного пристрою з автоматичним присвоєнням йому відповідних серії та номера, а також із зазначенням відомостей, визначених у додатку 1 до цього Порядку, який інтегрується до електронної картки та роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.
Так, до матеріалів справи посадовою особою органу поліції, як доказ вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 долучено, з-поміж іншого, терміновий заборонний припис, порушення вимог якого ставиться в провину останньому.
Разом з тим, зміст вищевказаного термінового заборонного припису не відповідає вимогам розділу ІІ ч.ч.10, 11 Порядку, оскільки він є неповним, а тому не є належним документом. 
Інших доказів, в тому числі письмових пояснень свідків, які б могли підтвердити зазначені працівниками поліції в протоколі обставини, суду не надано.
Окрім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Однак, до матеріалів справи не долучено відеозапис фіксації правопорушення.
На переконання суду, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
А тому, суддя приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, про яке йдеться у протоколі серії ВАБ № 990729 від 17.10.2025 року. 
З огляду на викладене, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра. 

Суддя К.О.Скрипник