Головуючий І інстанції: А.І. Сидорук
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 р. 	Справа № 480/3561/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.08.2025, по справі № 480/3561/25
за позовом ОСОБА_1 
до  НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 )   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за періоди з 2013 до 2018 року, а також 2021-2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за періоди з 2013 до 2018 року, а також 2021-2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 задоволено позов.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за періоди служби з 2013 року по 2018 рік та з 2021 року по 2022 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а саме за періоди служби з 2013 року по 2018 рік та з 2021 року по 2022 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, з урахуванням висновків суду.
НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не врахована інформація, що вказана у довідці від 23.04.2025 № 08/1176-25-Вих, складеній НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України. У оскаржуваному рішенні уд фактично завищив кількість днів, за які має бути сплачена грошова компенсація. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 проходив службу у НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.03.2025 №406-ОС з позивачем було припинено (розірвано) контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 18.03.2025.
Відповідно до довідки від 23.04.2025 № 08/1176-25-Вих, складеній НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, під час проходження позивачем військової служби за контрактом у НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України у 2013 році йому надавалась щорічна додаткова відпустка за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за час проходження військової служби на відповідних посадах у 2012 році терміном 7 днів. Кількість ненаданих днів відпустки за час проходження служби протягом 2013 - 2018, 2021-2022 роки становить 45 календарних днів, у тому числі: за час проходження служби у 2013 році - 7 днів; за час проходження служби у 2014 році - 7 днів; за час проходження служби у 2015 році - 5 днів; за час проходження служби у 2016 році - 7 днів; за час проходження служби у 2017 році - 7 днів; за час проходження служби у 2018 році - 4 днів; за час проходження служби у 2021 році - 2 дні; за час проходження служби у 2022 році - 6 днів. Посади, на яких перебував військовослужбовець під час проходження військової служби з 06.01.2015 по 25.03.2015, з 23.06.2018 по 03.09.2021, з 12.12.2022 по 06.03.2025, не входять до переліку військових посад, які надають право на цю відпустку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702.
Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати грошової компенсації щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу грошову компенсацію відпустки.
Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до п. 1 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з п. 8 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.
Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 702 від 01.08.2012 затверджено перелік військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку.
Відповідно до додатку 4 Переліку зазначеної постанови Уряду посади військовослужбовця державної прикордонної служби, зокрема: інспектор прикордонної служби 1, 2, 3 категорії; інспектор прикордонної служби 2, 3 категорії - дозиметрист, віднесені до посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку, зокрема, тривалістю 7 календарних днів. відноситься до посад, яким надається додаткова щорічна відпустка за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я у кількості 7 діб.
Судовим розглядом встановлено, що з квітня 2010 по березень 2025 позивач проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, зокрема:
- з 10.05.2012 по 06.01.2015 на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметриста 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » II категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- з 06.01.2015 по 25.03.2015 на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 2 групи прикордонного контролю відділення прикордонного контролю оперативно-бойової прикордонної комендатури (Суми-1) ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- з 25.03.2015 по 23.08.2017 на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметриста 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » II категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- з 23.08.2017 по 23.06.2018 на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметриста 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » II категорії (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- з 03.09.2021 по 28.07.2022 - інспектор прикордонної служби 2 категорії - дозиметрист 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- з 28.07.2022 по 12.12.2022 - інспектор прикордонної служби 2 категорії - дозиметрист 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип А) НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Отже, у наведені періоди позивач перебував на посадах, які надають право на щорічну додаткову відпустку.
Відповідно до довідки від 23.04.2025 № 08/1176-25-Вих, складеної НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, під час проходження позивачем військової служби за контрактом у НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України кількість ненаданих днів відпустки за час проходження служби протягом 2013 - 2018, 2021-2022 роки становить 45 календарних днів:
- за час проходження служби у 2013 році - 7 днів; 
- за час проходження служби у 2014 році - 7 днів; 
- за час проходження служби у 2015 році - 5 днів; 
- за час проходження служби у 2016 році - 7 днів; 
- за час проходження служби у 2017 році - 7 днів; 
- за час проходження служби у 2018 році - 4 днів; 
- за час проходження служби у 2021 році - 2 дні; 
- за час проходження служби у 2022 році - 6 днів. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач має право на отримання грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу відповідачем протиправно не було проведено з позивачем необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702.
Доводи апеляційної скарги щодо невірного розрахунку судом першої інстанції ненаданих позивачу днів відпустки за час проходження служби колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки оскаржуваним рішенням зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за певний період без визначення конкретної кількості днів.
Крім того, встановлюючи обставини справи суд першої інстанції посилався на інформацію із довідки від 23.04.2025 № 08/1176-25-Вих, складеної НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, відомості якої не заперечуються відповідачем. 
Таким чином, судовим розглядом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем додаткова відпустка не використана, грошова компенсація за неї не виплачена при звільненні.
З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо обґрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 по справі № 480/3561/25 - залишити без змін.. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   В.В. Катунов