ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року 	Луцьк	Справа № 140/8769/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – в/ч НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить:
визнати протиправними дії щодо нарахування компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби;
зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 №178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів речового майна, визначеними станом на 01.01.2025 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 18.12.2024 №1414-АГ «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України. 
Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09.07.2025 №697-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 09.07.2025 ОСОБА_1 . Під час проходження військової служби та звільнення з неї позивач перебував на речовому забезпеченні у в/ч НОМЕР_1 .
У відповідь на адвокатський запит в/ч НОМЕР_1 надано довідку про вартість речового майна, що належить до видачі майстер-сержанту ОСОБА_1 , відповідно до якої позивачу нараховано грошову компенсацію замість належних до видачі, але не отриманих упродовж проходження військової служби предметів речового майна у сумі 119993,05 грн.
22.07.2025 в/ч НОМЕР_1 виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію замість належних до видачі, але не отриманих упродовж проходження військової служби предметів речового майна у сумі 119993,05 грн, що підтверджується випискою по надходженням по картці рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Позивач зазначає, що з довідки про вартість речового майна, що належить до видачі майстер-сержанту ОСОБА_1 , вбачається, що відповідач не у повному обсязі нарахував компенсацію за неотримане речове майно, право на яке останній набув у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби.
ОСОБА_1 для прикладу, порівнюючи ціни та фактичне нарахування компенсації за довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі, із цінами, визначеними у наказі від 18.12.2024 №1414-АГ «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації», зауважує, що сума грошової компенсації зменшена:
- кашкет (№2) за ціною в наказі 1125,96 грн при належних до видачі за нормами належності 1 шт., що мало б становити суму компенсації 1125,96 грн, а нараховано до виплати 1 069,66 грн;
- куртка демісезонна (№20) за ціною в наказі 895,48 грн при належних до видачі за нормами належності фактично 1 шт., що мало б становити суму компенсації 2895,48 грн, а нараховано до виплати 434,32 грн;
- напівчоботи утеплені (№57) за ціною в наказі 1076,94 грн при належних до видачі за нормами належності фактично 1 шт., що мало б становити суму компенсації 1076,94 грн, а нараховано до виплати 376,93 грн.
У такий спосіб нараховано до виплати практично всі найменування предметів речового майна, належні до видачі позивачу.
На думку ОСОБА_1 , розрахунок проведений відповідачем з порушенням пункту 5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 №178 (далі – Порядок №178), оскільки вказаним пунктом визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком до вказаного Порядку №178.
Зразок довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, затвердженої згідно з пунктом 5 Порядку №178, не містить розділів та застережень помісячного розрахунку вартості, які застосовано відповідачем при складанні довідки на виплату позивачу компенсації за неотримане речове майно, що суперечить вказаному Порядку №178.
Позивач покликається на те, що наведені вище нормативно-правові акти не містять можливості застосування інших умов при нарахуванні такої компенсації, як-от: визначення вартості речового майна пропорційно до часу його використання, врахування вартості одиниці речового майна станом не на 1 січня поточного року тощо.
З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 08.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.29).
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву (а.с.32-35) позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та просила відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що позивач до звільнення з військової служби звернувся з рапортом до відповідача щодо виплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно під час проходження військової служби і на виконання зазначеного рапорту відповідачем здійснено відповідні розрахунки, видано довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, видано відповідний наказ (наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №722-ОС від 16.07.2025) та проведено таку виплату з дотриманням усіх вимог Порядку №178.
Також представник відповідача зауважує, що під час нарахування вартості речового майна ОСОБА_1 в/ч НОМЕР_1 не застосовувалась пропорція термінів носіння речового майна та із зазначеної підстави розмір грошової компенсації за неотримане під час служби речове майно не зменшувався. Відповідачем під час розрахунку вартості речового майна дотримано усі вимоги Порядку №178, зокрема, і пункт 7 розділу V Інструкції про організацію речового забезпечення в Державній прикордонній службі України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справі України від 16.05.2024 №310, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.05.2024 за №797/42142 (далі - Інструкція №310), де визначено, що із уведенням правового режиму воєнного стану дія норм забезпечення речовим майном, відповідно до яких військовослужбовці забезпечуються повсякденною (парадною) формою одягу, призупиняється. В даному випадку, саме ця норма була застосована до спірних правовідносин, зокрема, до розрахунку вартості речового майна виключно повсякденної (парадної) форми одягу.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 16.07.2020 по 09.07.2025, що підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_3 (а.с.13). 
09.07.2025 позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 із рапортом про нарахування грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно особистого користування (а.с.24).
Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 про вартість речового майна, що належить до видачі майтру-сержанту ОСОБА_1 , вартість такого майна складає всього 119993,05 грн, яка виплачена позивачу 22.07.2025, що підтверджується випискою з картки рахунку АТ КБ «Приватбанк» (а.с.14,8).
Представник позивача адвокат Каверін С.М. звернувся в інтересах позивача з адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив, зокрема, надати копії рапорту про виплату компенсації вартості за неотримане речове майно, арматурної картки (карток) речового забезпечення, речового атестату, наказу про виплату компенсації вартості неотриманого речового майна при звільненні, довідку про вартість нерухомого майна, що належить до видачі за формою згідно з додатком до Порядку №178.
Листом від 15.07.2025 №099083-25-Вх/269 відповідач повідомив адвоката, що на день надходження адвокатського запиту наказ про виплату ОСОБА_2 компенсації вартості неотриманого речового майна при звільненні не видавався, при цьому долучив дані документи (а.с.6).
Вважаючи, що станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу відповідач не провів із позивачем у повному обсязі розрахунку компенсації вартості за неотримане під час військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначаються Законом України від 12.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-ХІІ). 
Статтею 1 Закону №2011-ХІІ визначено, що соціальний захист військовослужбовців – діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст.2 Закону №2011-ХІІ).
Абзацом другим пункту 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців, а також резервістів і військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється за нормами і в строки, що визначаються відповідно центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, правоохоронні та розвідувальні органи, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовців, резервістів і військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Закону Кабінет Міністрів України 16.03.2016 ухвалив постанову №178, якою затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178).
Як визначено пунктом 2 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.
Відповідно до пункту 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби.
Пунктом 4 Порядку №178 установлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Відповідно до пункту 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Згідно з вказаним додатком в довідці про вартість речового майна, що належить до видачі зазначається військове звання, прізвище, ініціали; порядковий номер, найменування речового майна, одиниця виміру, рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна, кількість предметів, вартість за одиниця, сума грошової компенсації.
Таким чином, Порядком №178 визначена форма довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.
Довідка саме з вказаними відомостями відповідно до пункту 4 Порядку №178 є підставою для видання наказу щодо виплати грошової компенсації військовослужбовцям.
З вищенаведеного слідує, що при звільненні військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби, а грошова компенсація підлягає нарахуванню відповідно до виду й кількості неотриманого речового майна та його вартості станом на 1 січня поточного року, що вказано у пункті 5 Порядку №178.
При цьому виплата грошової компенсації за неотримане речове майно призначена для компенсації фактичних витрат військовослужбовця, понесених у зв`язку з необхідністю придбання предметів речового забезпечення за власний кошт, а довідка про вартість речового майна повинна складатись з урахуванням дійсної закупівельної вартості предметів речового майна, визначеної станом на 1 січня року, у якому здійснюється виплата грошової компенсації.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.11.2018 у справі №809/1488/16, від 17.03.2020 у справі №815/5826/16, від 25.02.2021 у справі №380/2458/20, у яких зазначено, що при визначенні розміру грошової компенсації має застосовуватись саме закупівельна вартість предметів речового майна станом на 1 січня поточного року, а не будь-яка інша дата чи пропорційне зменшення.
Отже, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби, а грошова компенсація підлягає нарахуванню відповідно до виду й кількості неотриманого речового майна та його вартості станом на поточний рік (рік виплати компенсації).
Таким чином, грошова компенсація може виплачуватися військовослужбовцям при звільненні з військової служби (пункт 3) у разі виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини (пункт 4) та довідки про вартість речового майна (пункт 5).
При цьому, виходячи з приписів зазначеного Порядку №178, грошова компенсація підлягає нарахуванню відповідно до виду й кількості неотриманого речового майна та його вартості саме станом на поточний рік, в якому проведено виплату, в даному випадку 2025 року.
Із огляду на зазначене, позивач, набувши право на речове майно особистого користування під час проходження військової служби, має право на його реалізацію при звільненні у спосіб отримання компенсації саме вартості неотриманого речового майна у повному обсязі за цінами станом на 01.01.2025, встановленими наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 18.12.2024 №1414-АГ «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації», без застосування пропорційності часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.
Водночас правовідносини з приводу організації та порядку речового забезпечення військовослужбовців, які проходять службу у Державній прикордонній службі України, врегульовано Інструкцією про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затверджена наказом МВС України від 31.10.2016 №1132 (далі - Інструкція №1132).
Пунктом 10 розділу І Інструкції №1132 встановлено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається у власність. За неотримане речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством.
Інструкція №1132 втратила чинність у зв`язку із прийняттям наказу МВС України від 16.05.2024 №310, яким була затверджена Інструкція про організацію речового забезпечення в Державній прикордонній службі України в мирний час та особливий період, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.05.2024 №797/42142; далі - Інструкція №310).
Згідно з пунктом 14 Підрозділу І Розділу ІІІ Інструкції №310 у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця, переведення до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини, такому військовослужбовцю (членам сім`ї та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця), виплачується грошова компенсація вартості за неотримане речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178.
Військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за їх бажанням можуть отримати речове майно, неотримане під час проходження служби.
Відповідно до пункту 16 Підрозділу 1 Розділу ІІІ Інструкції №310 у разі звільнення з військової служби військовослужбовців через службову невідповідність, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку із встановленням невідповідності військовослужбовця вимогам проходження військової служби, визначеним частиною шостою статті 20-2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон), чи визнання його таким, що не пройшов випробування, установленого частиною першою статті 21-2 Закону, у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням про визнання активів військовослужбовця чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) в Держприкордонслужбі та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна (додаток 5).
Грошова компенсація військовослужбовцям, визначеним в абзаці першому цього пункту, нараховується пропорційно часу, що минув із дня виникнення права на отримання речового майна, до дати підписання наказу про звільнення.
Утримані з військовослужбовців кошти використовуються для речового забезпечення органів Держприкордонслужби, у яких ці військовослужбовці перебували на речовому забезпеченні.
Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України або іншому правовому акту суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу.
Відтак з огляду на підстави припинення публічної військової служби позивача та неузгодженість норм Порядку №178 та Інструкції №310 в частині визначення календарної дати обчислення вартості предметів речового майна суб`єкт владних повноважень не мав правових підстав для обчислення грошової компенсації пропорційно часу, що минув із дня виникнення права на отримання речового майна, до дати підписання наказу про звільнення.
Суд зауважує, що гарантоване статтею 9-1 Закону №2011-ХІІ право військовослужбовця на отримання речового майна або грошової компенсації його вартості є майновим правом, котре підпадає під правовий режим захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, ніж в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Таким чином, обсяг такого права не може бути зменшений у залежності від форми, змісту, характеру та наслідків правової поведінки військовослужбовця, адже грошова компенсація вартості неодержаного під час проходження військової служби речового майна не є мірою юридичної відповідальності.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 14.11.2018 у справі №809/1488/16, від 23.08.2019 у справі №2040/7697/18, від 17.03.2020 у справі №815/5826/16, від 09.01.2024 у справі №400/5062/22) у разі звільнення військовослужбовця у нього виникає право на грошову компенсацію за неотримане речове майно, реалізація якого здійснюється шляхом подання заяви (рапорту) за місцем проходження служби. Застосування у пункті 3 Порядку №178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби» свідчить, що право на компенсацію не залежить від моменту виключення військовослужбовця зі списків особового складу, а виникає з факту звільнення.
Право на компенсацію, таким чином, має безумовний характер і не може бути поставлене в залежність від будь-яких пропорційних розрахунків або формул, не передбачених законом.
Судом встановлено, що у межах спірних правовідносин відповідач здійснив нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно на підставі довідки
про вартість речового майна, що належить до видачі майстру-сержанту ОСОБА_1 (а.с.14)
Так, зміст цієї довідки свідчить про застосування пропорційного обчислення, що суперечить пункту 5 Порядку №178 і є неправомірним втручанням у право особи на повну грошову компенсацію.
Оскільки саме Порядком №178 встановлено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони саме станом на 1 січня поточного року, відтак дії відповідача щодо нарахування та виплати при звільненні позивача компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу військової частини є протиправними.
Разом з тим не знайшли підтвердження доводи відповідача про призупинення дії норм забезпечення речовим майном під час правового режиму воєнного стану (п.7 розділу V Інструкції №310), оскільки в такому випадку відповідач взагалі не здійснив би нарахування та виплату компенсації за неотримане речове майно. 
Проте за встановленими обставинами справи відповідач здійснив нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, однак застосував пропорційність часу, що минув із дня виникнення права на отримання речового майна, до дати підписання наказу про звільнення
Щодо інших доводів відповідача суд зазначає, що вони спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.
З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що відповідачем було порушено право позивача на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2025.
Отже, вказані дії відповідача суд оцінює як такі, що не відповідають нормативному регулюванню цих правовідносин і не узгоджуються з вимогами чинного законодавства України в сфері соціального захисту військовослужбовців.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про порушення відповідачем права позивача на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2025, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню. 
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про звільнення з військової служби.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про звільнення з військової служби, та за цінами предметів речового майна, визначеними станом на 01.01.2025.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій