УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 
Справа №296/12418/25 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Номер провадження №33/4805/584/26
Категорія ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Тарасенко Дарини Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, 03 лютого 2026 року адвокат Тарасенко Д.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що повний текст рішення суду не був вручений ОСОБА_1 у день його проголошення 26.11.2025. У матеріалах справи відсутні докази отримання повного тексту постанови та судом не направлявся повний текст постанови на домашню адресу ОСОБА_1 .
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 26 листопада 2025 року було 06 січня 2026 року.
В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження на думку адвоката є те, що судом не направлявся повний текст постанови на домашню адресу ОСОБА_1 , проте, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто був присутній при розгляді справи 26 листопада 2025 та оголошенні постанови. З рекомендованого повідомлення вбачається, що копію постанови ОСОБА_1 отримав 26.12.2025 особисто (а.с. 37). 
Відповідно до ст 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. 
Оскільки ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи 26.11.2025 та надавав пояснення, він був достеменно обізнаний про результат розгляду справи.
Відповідно до даних сайту Єдиного реєстру судових рішень постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2025 відносно ОСОБА_1 оприлюднена 01.12.2025.
Згідно з практикою Верховного Суду, обізнаність про наявність судового рішення накладає на учасника справи обов`язок проявляти розумну цікавість до стану розгляду справи та вчасно вчиняти процесуальні дії.
ОСОБА_1 знав про постанову 26.11.2025, але не виявив інтересу до її отримання протягом 10 днів.
Між оприлюдненням рішення (01.12) та закінченням строку на оскарження (06.12) пройшло достатньо часу для ознайомлення з текстом в електронному вигляді та подачі короткої апеляційної скарги.
Відсутність паперової копії не є перешкодою для подачі скарги, якщо текст доступний публічно.
Між винесенням рішення (26.11.2025) та отриманням копії (26.12.2025) минув цілий місяць.
Укладення договору з адвокатом через 10 днів після отримання копії рішення (з 26.12 по 06.01) також свідчить про затягування строку на апеляційне оскарження.
Саме по собі укладення договору з адвокатом лише у січні не виправдовує пропуск строку, який закінчився ще на початку грудня. 
Апеляційна скрага в системі "Електорнний суд" була сформована лише 02.02.2026.
Доказів того, що ОСОБА_1 протягом грудня 2025 року намагався отримати копію рішення, але йому було відмовлено, у матеріалах справи не міститься. Таким чином, пропуск строку є наслідком суб`єктивних причин, а не об`єктивною перешкодою.
В своїх рішеннях ЄСПЛ зазначає, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт обґрунтує причину пропуску цього строку, а суд визнає її поважною. Однак навіть за наявності поважних причин можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан провадження у розумні строки. Поважними визнаються лише обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи та створюють істотні перешкоди для вчинення процесуальних дій. КУпАП не обмежує право суду поновлювати строки лише певним колом обставин, а оцінка проводиться з урахуванням конкретних фактичних даних.
Відповідно до висновків ЄСПЛ, право на суд, як один із аспектів права на доступ до суду, не є абсолютним і може підлягати допустимим обмеженням. Такі обмеження не повинні зашкоджувати самій суті права, мають переслідувати легітимну мету та відповідати принципу пропорційності. Строки подання скарг спрямовані на забезпечення правосуддя та юридичної визначеності, і зацікавлені особи повинні розраховувати на їхнє застосування.
Безпідставне поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу правової визначеності та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України (п.53 рішення ЄСПЛ від 29.10.2015 у справі «Устименко проти України», №32053/13).
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Тарасенко Дарини Юріївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2025 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Т.С. Рябенька