ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 480/2475/23
адміністративне провадження № К/990/17586/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів - Єресько Л.О.,
Загороднюк А.Г., 

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 (головуючий суддя - Шаповал М.М.)
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 (головуючий суддя - Мельнікова Л.В., судді - Бегунц А.О., Курило Л.В.)
у справі № 480/2475/23
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
до Військової частини НОМЕР_1 , 
за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерства оборони України, 
Генерального штабу Збройних Сил України, 
про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання здійснити виплату грошового забезпечення, 

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просили:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 такими, що самовільно залишили частину;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 202 від 16.07.2022 в частині, що стосується ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
- визнати дії Військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 640 від 16.07.2022 протиправними в частині, що стосується ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування», проведеного на підставі наказу № 640 від 16.07.2022 в частині, що стосується ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
- поновити старшого солдата ОСОБА_2 на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 ;
- поновити старшого солдата ОСОБА_1 на посаді старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату грошового забезпечення (в тому числі додаткову грошову винагороду) за увесь час призупинення військової служби військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у повному обсязі.
2. На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що наказом від 16.07.2022 № 640 призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення пункту постійної дислокації військовослужбовцями механізованої роти. Позивачі наголошують, що службове розслідування проведено неповно, необ`єктивно, однобічно, з обвинувальним нахилом, без належного врахування всіх обставин та фактів. Насамперед, позивачі підкреслюють, що наказ від 16.07.2022 № 640 до відома військовослужбовців не доводився, що позбавило позивачів можливості реалізувати право на подання пояснень, зауважень, отримання копій документів. Позивачі указують і на недотримання відповідачем вимог щодо оформлення результатів службового розслідування. За позицією позивачів, акт службового розслідування не містить даних щодо опису об`єктивних та суб`єктивних ознак інкримінованого військовослужбовцям правопорушення; причинного зв`язку між діями військовослужбовців та подією, що трапилась; не розкрито зміст, ступінь та форму вини військовослужбовців, їх психічне ставлення до цього діяння та його наслідків. Також у позові військовослужбовці наводять доводи на спростування обставин, викладених у акті службового розслідування. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024, у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
4. При ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що проведеним службовим розслідуванням підтверджено факт самовільного залишення позивачами військової частини. Також суди попередніх інстанцій керувалися тим, що матеріалами справи беззаперечно підтверджується відсутність позивачів у місці дислокації військової частини, що не заперечують і самі позивачі у своєму позові.
Короткий зміст касаційної скарги та її обґрунтування
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивачі звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на грубе порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити повністю. 
6. Підстави, на яких подана касаційна скарга, скаржники вказують пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
7. Обґрунтовуючи посилання на указану норму процесуального закону, позивачі зазначають про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 1 Розділу ІV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, та пункту 3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, у подібних правовідносинах, зокрема що стосується застосування вказаних норм під час проведення одного службового розслідування щодо значної кількості військовослужбовців, формальності у проведенні такого розслідування та нехтування правами військовослужбовців. 
8. На обґрунтування вимог касаційної скарги позивачі указують, що військовослужбовці, щодо яких було призначено службове розслідування, про факт його призначення та проведення не повідомлялись. Жодному із військовослужбовців (в тому числі позивачів), щодо яких проводилось службове розслідування, не роз`яснювались їхні права та обов`язки. У жодного із військовослужбовців особа, яка проводила службове розслідування, пояснень не відбирала. Про результати службового розслідування військовослужбовців не повідомляли. Особою, якою проводилось службове розслідування, жодних обставин та фактів не встановлювалось та не перевірялось. За позицією позивачів, нехтування особою, яка проводила службове розслідування обов`язками, передбаченими пунктами 1, 3 Розділу ІV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, призвело до однобічності, неповноти та обвинувального нахилу у проведенні службового розслідування, та як результат його помилкових висновків, що лягли в основу оскаржуваного наказу.
Позиція інших учасників справи
9. У відзиві на касаційну скаргу представник Генерального штабу Збройних Сил України з доводами та вимогами скаржників не погоджується, просить касаційну скаргу позивачів залишити без задоволення у повному обсязі, рішення судів попередніх інстанцій - без змін. 
Рух касаційної скарги
10. Ухвалою Верховного Суду від 23.05.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . 
11. Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
12. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 37 від 04.02.2021 старшого солдата ОСОБА_2 , який прибув з Військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командира НОМЕР_3 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 27.01.2021 № 18-РС на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 103061 А, з 04.02.2021 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення. 
13. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 95 від 03.04.2018 старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира НОМЕР_4 окремого мотопіхотного батальйону (по особовому складу) від 03.04.2018 № 50-рс на посаду старшого оператора протитанкового відділення протитанково-кулеметного взводу 3 мотопіхотної роти Військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 139810А, з 03.04.2018 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення.
14. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 189 від 01.07.2018 старший солдат ОСОБА_1 , старший оператор протитанкового відділення протитанково-кулеметного взводу 3 мотопіхотної роти, призначений наказом командира НОМЕР_4 окремого мотопіхотного батальйону (по особовому складу) від 01.07.2018 № 100-рс на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти, вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.
15. Відповідно до посвідчення про відрядження від 24.06.2022 № 242, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2022 № 181, старшого солдата ОСОБА_1 відряджено до смт. Вороніж Сумської області з 25.06.2022.
16. Відповідно до посвідчення про відрядження від 24.06.2022 № 240, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2022 № 181, старшого солдата ОСОБА_2 відряджено до смт. Вороніж Сумської області з 25.06.2022.
17. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2022 № 504 «Про охорону пункту постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 » начальнику штабу - першому заступнику командира Військової частини НОМЕР_1 наказано направити до пункту постійної дислокації наступних військовослужбовців, зокрема: старшого солдата ОСОБА_2 , гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти; старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 2 механізованого відділення І механізованого взводу механізованої роти.
18. Старший помічник начальника штабу з кадрів та стройової частини, молодший лейтенант ОСОБА_3 , рапортом від 16.07.2022 за вх. № 2671 доповів начальнику штабу - першому заступнику командира Військової частини НОМЕР_1 про те, що під час перевірки особового складу в пункті постійної дислокації АДРЕСА_1 було встановлено, що військовослужбовці старший солдат ОСОБА_2 та старший солдат ОСОБА_1 незаконно перебувають за межами військової частини, їх місцезнаходження невідоме, на телефонний дзвінок не відповідають.
19. У письмових поясненнях начальник штабу - першого заступника командира Військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 від 16.07.2022 пояснив, що ним 26.06.2022 був наданий наказ направити до пункту постійної дислокації у АДРЕСА_1 військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 16.07.2022 стало відомо про факт того, що під час перевірки особового складу в пункті постійної дислокації АДРЕСА_1 було виявлено відсутність вищевказаних військовослужбовців.
20. У письмових поясненнях лейтенант ОСОБА_5 від 16.07.2022 пояснив, що 26.06.2022 був наданий наказ направити до пункту постійної дислокації у АДРЕСА_1 військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 16.07.2022 стало відомо про факт того, що під час перевірки особового складу в пункті постійної дислокації АДРЕСА_1 було виявлено відсутність вищевказаних військовослужбовців.
21. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 202 від 16.07.2022, на підставі рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_6 , старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини від 16.07.2022 вх. № 2671, зокрема, військовослужбовці старший солдат ОСОБА_2 , гранатометник 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти та старший солдат ОСОБА_1 , старший стрілець 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти вважаються такими, що незаконно перебувають за межами Військової частини НОМЕР_1 , та знято з усіх видів забезпечення з 16.07.2022.
22. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 640 від 16.07.2022 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення пункту постійної дислокації військовослужбовцями механізованої роти», призначено службове розслідування за фактом того, що під час перевірки особового складу в пункті постійної дислокації АДРЕСА_1 було виявлено відсутність військовослужбовців, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
23. На підставі витягу з наказу командира НОМЕР_4 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_3 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 27.07.2022 № 41-РС, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 213 від 27.07.2022 відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, з 27.07.2022, зокрема, увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира НОМЕР_4 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_3 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого солдата ОСОБА_2 , гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти та старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти.
24. Керуючись абзацом четвертим статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статтею 214, частиною четвертою статті 216 Кримінального процесуального кодексу України, 26.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 на адресу Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України вчинене страшим солдатом ОСОБА_2 та старшим солдатом ОСОБА_1 . 
25. За результатами проведеного службового розслідування складено Акт службового розслідування від 06.08.2022, яким за самоусунення від виконання службових обов`язків через неприбуття на військову службу, визначених статтями 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби, порушення вимог статей 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_2 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_1 , притягнуто владою командира Військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності.
26. У зв`язку з відсутністю військовослужбовців, на момент закінчення службового розслідування, без поважних причин за місцем проходження служби і неможливістю довести їм до відома прийняте командиром Військової частини НОМЕР_1 рішення, запропоновано накласти, з урахуванням положень статті 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняте командиром військової частини дисциплінарне стягнення після повернення до Військової частини НОМЕР_1 , гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_2 та старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_1 .
27. Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2022 № 734 «Про підсумки службового розслідування за фактом самовільного залишення пункту постійної дислокації військовослужбовцями механізованої роти», за самоусунення від виконання службових обов`язків через неприбуття на військову службу, визначених статтями 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби, порушення вимог статей 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_2 та старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти Військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_1 , притягнуто владою командира Військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку з відсутністю військовослужбовців, на момент закінчення службового розслідування, без поважних причин за місцем проходження служби і неможливістю довести їм до відома прийняте командиром Військової частини НОМЕР_1 рішення, прийнято накласти, з урахуванням положень статті 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняте командиром військової частини дисциплінарне стягнення після повернення до Військової частини НОМЕР_1 .
28. Указане зумовило звернення позивачів до суду з цим позовом. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Релевантні джерела права й акти їх застосування (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
29. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
30. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
31. За правилами частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.
Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.
Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.
Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.
32. Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
33. Згідно з пунктом 144-1 Положення № 1153/2008 для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
34. Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який, відповідно до частини першої преамбули, визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
35. За приписами статей 83, 84 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
36. Відповідно до частини першої статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
37. Частинам третьою-четвертою статті 85 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
38. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (частина сьома статті 85 Дисциплінарного статуту). 
39. Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608), який визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі (пункт 1 розділу I). 
40. За правилами пункту 2 розділу I Порядку № 608 службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
41. Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (пункт 1 розділу III Порядку № 608).
42. Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.
У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
43. Пунктом 2 розділу IV Порядку № 608 визначено, що особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності); прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.
44. Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку № 608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
45. За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (пункт 1 розділу V Порядку № 608). 
46. Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
47. За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
48. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України). 
49. Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить із такого.
50. Особливістю спірних правовідносин є те, що вони виникли під час дії в Україні правового режиму воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
51. Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому продовжений іншими Указами Президента України та діє на сьогоднішній час.
52. Відповідно, у таких умовах особлива відповідальність покладається на військових, адже саме вони несуть державну службу особливого характеру, що полягає у здійсненні професійної оборони держави, її незалежності та територіальної цілісності.
53. Сутність спірних правовідносин полягає у тому, що позивачів притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з самовільним залишенням пункту постійної дислокації військової частини.
54. Судами встановлено, що факт відсутності позивачів у місці дислокації військової частини не заперечується і самими позивачами. 
55. Позивачі зі свого боку наполягають на порушенні відповідачем процедури проведення службового розслідування, а саме: неповідомлення позивачів про призначення та проведення службового розслідування, невідібрання пояснень у військовослужбовців щодо яких проводилось службове розслідування. 
56. У цьому аспекті суд касаційної інстанції зазначає, що розділом ІV Порядку № 608 урегульовано питання щодо повноважень осіб під час службового розслідування, зокрема, пункт 1 цього розділу визначає обов`язки осіб, які проводять службове розслідування, а пункт 2 - їх права, пункт 3 - права військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування. 
57. Пунктом 2 розділу IV Порядку № 608 визначено, що особи, які проводять службове розслідування, мають право, зокрема, запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, отримувати письмові пояснення. 
58. Отже, витребування пояснень при проведенні службового розслідуванні не є обов`язком для особи, яка його проводить.
59. Надання пояснень військовослужбовцем є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування, однак відсутність таких не перешкоджає проведенню службового розслідування та, за умови дотримання вимог щодо всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності проведення службового розслідування, притягненню військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. 
60. Подібний за змістом висновок викладено Верховним Судом у постанові від 18.02.2021 у справі № 1.380.2019.000616. 
61. У цій справі судами не встановлено, що відсутність пояснень військовослужбовців вплинуло на повноту та об`єктивність висновків службового розслідування. 
62. Враховуючи суть обставин, відповідно до яких проводилось службове розслідування, а саме відсутність військовослужбовців в пункті постійної дислокації, відсутність інформації щодо їх місцезнаходження, Верховний Суд вважає посилання позивачів на недотримання відповідачем вимог Порядку № 608 необґрунтованими.
63. Крім того, судами попередніх інстанцій не встановлено відмови з боку відповідача позивачам у реалізації прав, передбачених пунктом 3 розділу IV Порядку № 608.
64. У постанові від 18.02.2021 у справі № 1.380.2019.000616 Верховний Суд вказав, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.
65. Оскільки судами встановлено, що матеріалами службового розслідування (рапорт, пояснення) підтверджується факт самовільного залишення військової частини, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що приймаючи оскаржувані накази відповідач діяв у межах повноважень та на підставі законодавства України. 
66. Інші доводи касаційної скарги позивачів судом не аналізуються, оскільки такі не були підставою для відкриття касаційного провадження. 
67. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
68. Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
69. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки щодо розподілу судових витрат
70. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
2. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 480/2475/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж. М. Мельник-Томенко 

Судді Л.О. Єресько 

А.Г. Загороднюк