Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2025  	Справа №607/16946/25 Провадження №2/607/4866/2025	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, 
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Собчук В. К., через систему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , який до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Ще за життя, ОСОБА_2 26 травня 1997 року на випадок смерті було складено заповіт, який посвідчений Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, реєстровий № 132, відповідно до якого він заповів «1/2 житлового будинку з надвірними будівлями що знаходиться в АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 . 
Після смерті ОСОБА_2 , Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 9/2007 року, за заявою дружини померлого - ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини та від прийняття обов`язкової частки у спадщині від 16 січня 2007 року за № 16. 
16 січня 2007 року за № 17 надійшла заява від дочки померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці не зверталися. 
01 липня 2025 року за № 1080/02-31 державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 – ОСОБА_3 . Ще за життя, померлою 26 травня 1997 року було складено заповіт, посвідчений Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26 травня 1997 року, зареєстрований в реєстрі за № 131, згідно якого вона заповіла «1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 . 
Після смерті ОСОБА_3 . Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 41/2021 року, за заявою дочки померлої — ОСОБА_1 , про прийняття спадщини за заповітом від 10 лютого 2021 року за № 120. 01 липня 2025 року за № 1081/02-31 державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. 
Відтак, ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітами після смерті батьків, зареєструвати своє право власності на житловий будинок, а тому змушена звернутися до суду з позовом.
З огляду на вказане, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на: 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 74,2 м, житловою площею 51,8 м, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 74,2 м, житловою площею 51,8 м, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою судді від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №607/16946/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 25 вересня 2025 року, витребувано від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 9/2007, заведену після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та копію спадкової справи № 41/2021, заведену після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
На виконання протокольної ухвали суду від 25 вересня 2025 року про витребування копії матеріалів спадкової справи, 10 жовтня 2025 року від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової № 41/2021, заведена після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 05 листопада 2025 року, витребувано від Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 9/2007, заведену після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
На виконання протокольної ухвали суду від 05 листопада 2025 року про витребування копії матеріалів спадкової справи, 14 листопада 2025 року від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшла копія спадкової справи № 9/2007, заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Собчук В. К. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити у повному обсязі. 
Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, проте через підсистему «Електронний суд» надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач може визнати позов на будь–якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 вересня 1965 року, ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батько зазначено – ОСОБА_2 , у графі мати – ОСОБА_3 .
25 липня 1987 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_6 , що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 25 липня 1987 року Відділом ЗАГСУ Тернопільського міськвиконкому. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 70 років, помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_3 , виданим 02 серпня 2006 року Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 83 років, померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_4 , виданим 23 вересня 2020 року Виконавчим комітетом Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.
Після смерті ОСОБА_3 нотаріусом зареєстровано спадкову справу № 41/2021, про що Тернопільською районною державною нотаріальною конторою складено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62504114 від 10 лютого 2021 року.
ОСОБА_1 видано державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. свідоцтво про право власності за законом на спадкове майно, яке складається з грошового вкладу, після смерті ОСОБА_2 .
Зі змісту інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 30 квітня 2025 року з вих. № 397, 398, державна реєстрація права власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , станом на 01 січня 2013 року, в бюро не проведена.
Зі змісту інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 30 квітня 2025 року з вих. № 399, житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями, загальною площею 74,2 кв.м. (житловою 51,8 кв.м.), рахується за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .
30 квітня 2025 року на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
14 листопада 2025 року на запит суду від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшла копія спадкової справи № 9, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Із матеріалів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті ОСОБА_2 до Тернопільської районної нотаріальної контори звернулася дружина померлого  ОСОБА_3 із заявою про відмову від прийняття спадщини та від прийняття обов`язкової частки у спадщині. 16 січня 2007 року за № 17 надійшла заява від дочки померлого - ОСОБА_1 , про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці не зверталися.
ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26 травня 1997 року, зареєстрований в реєстрі за № 132, згідно якого він заповів «1/2 житлового будинку з надвірними будівлями що знаходиться в АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 . Інших спадкоємців за вищевказаним заповітом немає.
Згідно довідки, виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області від 01 травня 2025 року за № 165, вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, який складався з трьох членів, головою якого був ОСОБА_2 1934 р.н., дружина - ОСОБА_3 1937 р.н. та зять - ОСОБА_5 , 1964 р.н.
01 липня 2025 року державним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Осадчук В. Ю. розглянуто подані ОСОБА_1 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності, що вбачається із постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій № 1080/02-31 від 01 липня 2025 року.
10 жовтня 2025 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 41/2021, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Із матеріалів встановлено, що 01 липня 2025 року, державним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Осадчук В. Ю., розглянуто подані ОСОБА_1 , реєстраційний документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 41/2021, після смерті ОСОБА_3 , за заявою дочки померлої — ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом від 10 лютого 2021 року за № 120. Інші спадкоємці не зверталися. ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26 травня 1997 року, зареєстрований в реєстрі за № 131, згідно якого вона заповіла «1/2 житловий будинок з надвірними будівлями що знаходиться в АДРЕСА_1 » в користь ОСОБА_1 . Інших спадкоємців за вищевказаним заповітом, а також тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. 
Згідно довідки, виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області від 05 лютого 2021 року за № 146, вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, який складався з трьох членів, головою якого був ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та інші члени: ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 . 
ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності, що вбачається із постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій № 1081/02-31 від 01 липня 2025 року.
Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.
При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору за адресою по АДРЕСА_1 , були: ОСОБА_2 , 1934 року народження (голова), його дружина - ОСОБА_3 , 1937 року народження, зять - ОСОБА_5 , 1964 року народження.
Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: по АДРЕСА_1 , мали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в рівних частках, тобто по 1/3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .
Після його смерті відкрилася спадщина, на 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).
Таким чином, оскільки в користь позивачки складено заповіт ОСОБА_2 , в тому числі і на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви, за заповітом після смерті ОСОБА_2 позивачка успадкувала 1/3 частки будинковолодіння за вищевказаною адресою, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . 
Після її смерті відкрилася спадщина, на 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Таким чином, оскільки в користь позивачки складено заповіт ОСОБА_3 , в тому числі і на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви, за заповітом після смерті ОСОБА_3 позивачка успадкувала 1/3 частки будинковолодіння за вищевказаною адресою, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . 
Водночас у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцями не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), нотаріус відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав – видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітами після смерті батьків, а тому вона звернулася до суду.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.
Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.
Померлий ОСОБА_2 був головою колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , проте правовстановлюючий документ на вище описане будинковолодіння відсутній.
Отож, право ОСОБА_1 на спадкове майно не визнається, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. 
За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №227/3750/19 від 22 вересня 2021 року.
Врахувавши встановлені обставини, оцінивши спосіб набуття у власність майна члена колгоспного двору, який не передбачав державної реєстрації права власності на нього, в сукупності із нормами матеріального права, суд виснує, що вимоги ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на: 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 74,2 кв. м, житловою – 51,8 кв. м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 74,2 кв. м, житловою – 51,8 кв. м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У зв`язку з тим, що позивачка просить залишити судові витрати за нею, дане питання судом не вирішується.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76–78, 83, 206, 258–268, 273, 352–355 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В:
Позов  ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 74,2 кв. м, житловою – 51,8 кв. м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 74,2 кв. м, житловою – 51,8 кв. м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: Великоберезовицька селищна рада,код ЄДРПОУ 04393462, адреса місцезнаходження: вул. Степана Бандери, буд. 26, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, 47724.

Головуючий суддя  Герчаківська О. Я.