ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4665/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Присяжнюка О.О. 
при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28) 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль-Плюс" (61060, місто Харків, просп. Льва Ландау, буд. 155-Б) 	
про 	стягнення коштів 	
за участю представників:
позивача - Заболотного А.М. (довіреність №2-728д від 16.12.2025),
відповідача - не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль-Плюс", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Вертикаль – Плюс» (код ЄДРПОУ 41718792, адреса: 61060, Україна, Харківська обл., місто Харків, проспект Льва Ландау, будинок, 155-Б) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код ЄДРПОУ 30019775, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) 265 243,05 гривень (двісті шістдесят п`ять тисяч двісті сорок три гривні 05 коп.) збитків, а також судові витрати.
Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов Договору на виконання робіт № УГВС 62/10-23 від 06.03.2023 в частині не здійснення реєстрації податкової накладної на суму ПДВ 265 243,05 грн, у зв`язку з чим позивач не отримав податковий кредит.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4665/25. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні "20" січня 2026 р. о 12:30.
14.01.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 1046/26), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, виходячи з наступного. 
По-перше, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі №520/15029/23 (яке набуло законної сили 18.04.2024 року) адміністративний позов ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС» задоволено, визнано протиправним та скасовано Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 02.02.2023 року № 2808 та зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості. Відповідач був виключений з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, проте реєстрація податкових накладних, зупинених із вищезазначених підстав, податковим органом здійснена не була.
По-друге, враховуючи положення статті 201 Податкового кодексу України, права позивача в разі нездійснення відповідачем реєстрації податкових накладних підлягають захисту шляхом подання позивачем до податкової декларації за відповідний звітний податковий період заяви зі скаргою на відповідача. У цьому випадку відповідно до підпункту 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 статті 201 Податкового кодексу України податковим органом здійснюється перевірка дотримання вимог податкового законодавства та вживаються заходи щодо усунення виявленого порушення. Разом з тим, позивачем не надано доказів подання ним скарги на відповідача через нереєстрацію останнім у встановлений законодавством строк податкових накладних, позивачем не надало доказів використання всіх передбачених податковим законодавством способів для реалізації свого права на віднесення сум податку до податкового кредиту. Відповідач наголошує на відсутності причинного зв`язку між неотриманою позивачем сумою податкового кредиту та діями відповідача.
По-третє, позивач в будь-якому випадку згідно з вимогами податкового законодавства повинен був сплатити суму ПДВ в ціні товару (послуги), а сума компенсації ПДВ не є витратами або втраченими доходами позивача.
15.01.2026 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив (вх.№ 1213/26), в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та зазначає таке. 
Як вбачається зі змісту рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі №520/15029/23 (залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024 у справі №520/15029/23), в рамках справи №520/15029/23 на предмет ризикованості відповідача як платника податку судом досліджувався період здійснення відповідачем господарських операцій - з 01.12.2022 по 31.12.2022, тобто період, який не стосується операцій, на яку була виписана податкова накладна № 13 від 27.06.2023 року. Отже, посилання відповідача на обставину ухвалення Харківським окружним адміністративним судом рішення від 07 вересня 2023 року у справі №520/15029/23 є безпідставним.
Крім того, відсутність станом на 18.12.2025 рішень комісії регіонального рівня про реєстрацію податкових накладних/про відмову в реєстрації податкових накладних свідчить про те, що ТОВ «Будівельна Компанія «Вертикаль – Плюс» не скористалось правом на подання пояснень та копій документів до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складання податкової накладної (п. 6 Порядку № 520), в зв`язку з чим втратило право на розблокування вищезазначеної податкової накладної на суму ПДВ – 265 243,05 грн.
Позивач наголошує на тому, що мав законне очікування відносно виконання відповідачем обов`язку щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН, реєстрація якої надала б АТ «Укргазвидобування» право на отримання податкового кредиту. Втім, порушення відповідача позбавило позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 265 243,05 грн. 
У судовому засіданні 20.01.2026 постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання відповідача та відкладення судового засідання на 10.02.2026 на 11:30. 
В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 20.01.2026. 
У судовому засіданні 10.02.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.
Відповідач у судове засідання, призначене на 10.02.2026 об 11:30, свого повноважного представника не направив. 
Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль-Плюс" ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.01.2026 отримало шляхом доставки в Електронний кабінет 20.01.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.
Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд справи; відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
У судовому засіданні 10.02.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії «УГВ-Сервіс» (далі – Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Вертикаль – Плюс» (далі – Виконавець, Відповідач) укладено Договір на виконання робіт № УГВС 62/10-23 від 06.03.2023 (далі – Договір).
Згідно з пунктом 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується на свій ризик, із використанням свого персоналу, обладнання, транспорту та матеріалів за завданням Замовника відповідно до технічних вимог, умов Договору виконати наступні роботи «Капітальний ремонт покрівлі будівлі складу № 2 бази виробничо-технічного забезпечення та комплектації філії «УГВ-Сервіс» за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Базилівщина, вул. Миру 1а», а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити закінчений будівництвом та обладнаний у відповідності до умов Договору Об`єкт.
Відповідно до п. 1.3 Договору Обсяг, перелік і зміст будівельних робіт визначається у Технічному завданні Замовника, що є Додатком № 1 до Договору.
Відповідно до п. 4.2.20 Договору Виконавець зобов`язаний зареєструвати податкову накладну в електронній формі в строки, встановлені чинним законодавством України.
Згідно з п. 5.4 Договору приймання-передача всього передбаченого Договором обсягу робіт оформлюється актом виконаних робіт форми КБ-2В, довідкою про вартість виконаних робіт та витрат форми КБ-3, оформленими за останній етап робіт.
Відповідно до п. 6.1 Договору загальна ціна Договору сформована на підставі кошторисної документації, а також інших чинних норм, затверджених до використання у будівництві, і складає до 1 817 852,09 грн, в тому числі ПДВ 302 975,35 грн.
Пунктом 6.7 Договору визначено, що оплата за фактично виконані і прийняті Замовником роботи здійснюється протягом 30-и (тридцяти) календарних днів на підставі підписаних обома Сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2В та довідок про вартість виконаних робіт та витрати за формою № КБ-3 за умови отримання від Виконавця рахунку.
Згідно з п. 9.3 Договору у випадку порушень умов Договору, що призвело до виникнення збитків, винна Сторона відшкодовує іншій Стороні такі збитки в повному обсязі, в тому числі не отриманий прибуток.
Відповідно до п. 11.1 Договору даний Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності) і діє до 31.12.2023.
Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов Договору відповідачем були виконані, а позивачем прийняті наступні роботи: 
- відповідно до Акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2023 від 27.06.2023 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт від 27.06.2023 роботи виконані на загальну суму 1 591 458,31 грн, в т. ч. ПДВ в сумі 265 243,05 грн.
Позивачем здійснено оплата виконаних робіт платіжною інструкцією №640744 від 21.07.2023 на суму 1 591 458,31 грн, в т.ч. ПДВ на суму 265 243,05 грн.
Однак, як зазначає позивач, відповідачем складено, проте не зареєстровано податкову накладну за вказаною операцією в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН).
Так, згідно з квитанцією від 18.07.2023 № 9177002771 реєстрація податкової накладної № 13 від 27.06.2023 на суму 1 591 458,31 грн, в т.ч. ПДВ на суму 265 243,05 грн, зупинена органами ДПС України.
Позивач зазначає, що з огляду на викладені обставини він втратив можливість сформувати податковий кредит та зменшити податкові зобов`язання на суму 265 243,05 грн, що є його збитками.
При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС" зверталося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління державної податкової служби України у Харківській області, яке оформлене листом №38274/6/20-40-18-03-09 від 22.08.2024 року щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС" у застосуванні вимог п. 6-1 "Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №13 від 27.06.2023 року датою фактичного подання.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі №520/3256/25 відмовлено у задоволенні позову.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025 року у справі № 520/3256/25 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС" залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 по справі № 520/3256/25 залишено без змін.
Посилаючись на вказані обставини, позивач стверджує, що оскільки відповідач внаслідок своєї бездіяльності не зареєстрував в ЄРПН податкову накладну з ПДВ на суму 265 243,05 грн, позивач позбавлений права включити зазначену суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 265 243,05 грн.
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.
За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є Договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Статтями 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії «УГВ-Сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Вертикаль – Плюс» укладено Договір на виконання робіт № УГВС 62/10-23 від 06.03.2023, пунктом 4.2.20 якого відповідач зобов`язався зареєструвати податкову накладну в електронній формі в строки, встановлені чинним законодавством України.
Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.
Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів згідно статті 16 Цивільного кодексу України є відшкодування збитків.
Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другою цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною (універсальною) саме в силу положень статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.
Підставою для відшкодування збитків відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України є порушення зобов`язання.
Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Отже, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, факт протиправної поведінки відповідача, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними збитками. Відповідачу, в свою чергу, потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.
Верховний Суд у постанові від 10.03.2020 у справі № 908/3209/16 зазначив, що відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.
Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж, зокрема, через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.
За змістом п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця, а пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених п. 201.1 ст. 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Стаття 201 ПК України передбачає, що у разі невиконання продавцем покладених на нього обов`язків щодо складання та реєстрації податкових накладних у ЄРПН, платник ПДВ має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця за формою згідно з додатком 8 до такої декларації відповідно до наказу Міністерства Фінансів України від 28.01.2016 № 21.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.
Водночас, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень п. 201.10 статті 201 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.
У постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, предметом позову у якій було стягнення з Державного бюджету України збитків, завданих протиправною поведінкою ГУ ДПС, яке заблокувало реєстрацію оформленої Продавцем Податкової накладної, що спричинило необхідність сплати ним на користь Покупця штрафних санкцій, Велика Палата Верховного Суду дійшла правових висновків про те, що, застосовуючи в контексті спірних правовідносин норми статей 22, 1166, 1173 ЦК України, підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17, підпункту 114.3.2. пункту 114.2 статті 114 та пункту 201.10 статті 201 ПК України, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів / послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем у публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну.
Водночас покупець не є стороною публічно-правових відносин між продавцем і контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних. До моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів / послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може.
Оскільки саме від продавця, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій".
Як вбачається з матеріалів справи, сторони у цій справі є платниками ПДВ.
Матеріали справи підтверджено, що на виконання умов Договору відповідачем були виконані, а позивачем прийняті роботи відповідно до Акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2023 від 27.06.2023 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт від 27.06.2023 на загальну суму 1 591 458,31 грн, в т. ч. ПДВ в сумі 265 243,05 грн.
Позивачем здійснено оплата виконаних робіт платіжною інструкцією №640744 від 21.07.2023 на суму 1 591 458,31 грн, в т.ч. ПДВ на суму 265 243,05 грн.
Доказів реєстрації відповідачем у визначені п. 201.10 ст. 201 ПК України строки податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.
Як вже зазначалося, відповідачем, у визначені п. 4.2.20 Договору та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України строки складено, проте не зареєстровано податкову накладну за вказаною операціяєю в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, згідно з квитанцією від 18.07.2023 № 9177002771 реєстрація податкової накладної № 13 від 27.06.2023 на суму 1 591 458,31 грн, в т.ч. ПДВ на суму 265 243,05 грн, зупинена органами ДПС України.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).
Згідно з п. 4 Порядку №1165 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №1165 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).
Пунктом 10 Порядку №1165 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з п. 11 Порядку №1165 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року за №520, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216 (далі - Порядок №520).
Відповідно до п. 4 Порядку №520 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з п. 6 Порядку № 520 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Згідно з п. 10 Порядку №520 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення (п. 11 Порядку № 520 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).
Отже, відповідно до п. 6 Порядку № 520 граничним строком для подання відповідачем пояснень та копій документів до контролюючого органу відповідно до податкової накладної № 13 від 27.06.2023 є 26.06.2024.
При цьому, бездіяльність ТОВ «Будівельна Компанія «Вертикаль – Плюс» щодо подання пояснень та копій документів до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складання податкової накладної (п. 6 Порядку № 520) та/або оскарження дії контролюючого органу з зупинення реєстрації податкових накладних в судовому порядку призвела до того, що реєстрація зазначених податкових накладних в подальшому є неможливою.
Отже, внаслідок бездіяльності відповідача, яка суперечить наведеним положенням законодавства позивач був позбавлений права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту, а також скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання.
За цих обставин суд дійшов висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну і неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливістю зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача.
Таким чином, позивачем доведена обставина наявності усіх елементів складу господарського правопорушення у діях (бездіяльності) відповідача, натомість відповідачем на спростування цих обставин жодного доказу суду не подано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Щодо посилання відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі №520/15029/23, яким визнано протиправним та скасовано Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 02.02.2023 року № 2808 та зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості суд зазначає, що в рамках справи №520/15029/23 на предмет ризикованості відповідача як платника податку судом досліджувався період здійснення відповідачем господарських операцій - з 01.12.2022 по 31.12.2022, тобто період, який не стосується операції, на яку була виписана податкова накладна № 13 від 27.06.2023.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль-Плюс" (61060, місто Харків, просп. Льва Ландау, буд. 155-Б, код ЄДРПОУ 41718792) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, код ЄДРПОУ 30019775) 265 243,05 грн збитків та 3 182,92 грн судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, код ЄДРПОУ 30019775).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль-Плюс" (61060, місто Харків, просп. Льва Ландау, буд. 155-Б, код ЄДРПОУ 41718792).

Повне рішення складено "11" лютого 2026 р. 

Суддя		О.О. Присяжнюк