КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6221/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області (надалі-відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 28.06.2024 року №0565021-2408-1109-UА35040190000012514 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за період 2023 року, у розмірі 9443,65 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 28.04.2025 року №0065119-2408-1123-UА35040190000012514 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за період 2024 року, у розмірі 10007,45 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області винесені податкові повідомлення-рішення №0565021-2408-1109-UA35040190000012514 від 28.06.2024 та 0065119-2408-1123-UA35040190000012514 від 28.04.2025, якими визначено йому суми грошових зобов`язань по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по об`єкту нерухомості нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 ), за 2023 рік у розмірі 9443,65 грн та за 2024 рік у розмірі 10007,45 грн відповідно. 
Вважає вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм податкового законодавства, оскільки вищезазначений належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна є будівлею сільськогосподарського призначення (код ДКБС 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші) та використовувалася ним для здійснення власної сільськогосподарської діяльності. Тому таке майно не може вважатися об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
На обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником комплексу будівель площею 281,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач не заперечує, що позивач зареєстрований фізичною особою – підприємцем та звітує про отримані доходи від такого виду діяльності, як «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур», однак зауважує, що він не подавав повідомлення за формою 20 ОПП про використання у своїй підприємницькій діяльності вказаних нежитлових приміщень. 
Разом з тим, Компаніївською селищною радою пільг для фізичних та юридичних осіб із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на нежитлові приміщення не встановлено. 
Вказав, що податкове повідомлення–рішення №0565021-2408-1109-UА35040190000012514 від 28.06.2024 було направлено позивачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення 25.09.2024 та вважається врученим 11.10.2024, а податкове повідомлення–рішення №0065119-2408-1123-UА35040190000012514 від 28.04.2025 - в електронний кабінет 05.05.2025. 
З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

29.06.2025 позивач подав суду заяву про поновлення строку звернення до суду.
Будь-яких інших клопотань від учасників справи не надходило.

28.03.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. Запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: доказів отримання ним 07.08.2025 податкового повідомлення-рішення №0565021-2408-1109-UА35040190000012514 від 28.06.2024 або заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.
01.10.2025 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази по справі.
08.01.2026 ухвалою суду позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 №0565021-2408-1109-UА35040190000012514 залишено без розгляду.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.09.2003 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з такими видами економічної діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур насіння олійних культур (основний) i 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві. Здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10-13). 
Згідно відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №441533458 від 29.08.2025 позивач на підставі архівних довідок ОКП "Кіровоградське ООБТІ", технічного паспорту від 17.02.2020, довідок Компаніївська селищної ради №2 Кіровоградської області №28 від 17.02.2020, №102 від 19.02.2020, протоколу №1 від 19.02.2020, загальних зборів співвласників майнових паїв КДСП ім. Урицького, свідоцтв про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства та довідки Компаніївської селищної ради №102 від 19.02.2020 набув у власність з 24.02.2020 об`єкт нерухомого майна - комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входять: майстерня (стара) - "АА1A2" загальною площею 281,9 кв.м; прибудова - "а"; будинок механізатора (старий) - "Б" загальною площею 71,4 кв.м; їдальня тракторної бригади - "В" загальною площею 43,2 кв.м; будинок механізатора - "Г"; погріб — "Дд"; ангар (біля майстерні) - "Е"; майстерня (нова) -"Ж" загальною площею 449,7 кв.м; зварювальний цех - "3"; колонка АЗС - "К"; операторська АЗС - "Л" загальною площею 7,2 кв.м; навіс - "в"; ємності — "1-5"; ворота - "NN2", огорожа — "N1N3" (а.с. 14-17). 
Головне управління ДПС у Кіровоградській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України 28.04.2025 прийняло податкове повідомлення-рішення №0065119-2408-1123-UА35040190000012514, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік у розмірі 10007,45 грн (а.с. 9). 
Вказане податкове повідомлення-рішення 05.05.2025 було надіслано в Електронний кабінет позивача та доставлено того ж дня, що підтверджується квитанцією про доставку документів до Електронного кабінету (а.с. 58).
Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.
Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.
Відповідно до пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.
Згідно зі статтею 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:
а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;
б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;
в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;
г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;
ґ) будівлі промислові та склади;
д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);
е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;
є) інші будівлі.
За змістом пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Верховний Суд у постановах від 22.04.2020 у справі №540/2206/19, від 21.10.2020 у справі №806/2686/18, від 17.02.2021 у справі №820/3707/17 зазначав, що правовий аналіз цієї норми зумовлює висновок, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.
Отже, застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у абз. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, законодавець ключовими критеріями обрав сукупність дотримання трьох обов`язкових умов: 1) віднесення будівлі до класу будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства; 2) власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником; 3) вказані будівлі не здаються в оренду, лізинг, позичку.
У ПК України поняття сільськогосподарський товаровиробник вживається в такому значенні - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання (підпункт 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України). 
Визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18.01.2001 №2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.
Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.
Наведені вище поняття "сільськогосподарський товаровиробник" не суперечать його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України.
Таке правозастосування також ґрунтується на висновках Верховного Суду, наведених у згаданій вище постанові від 21.05.2024 у справі №600/5153/23.
Слід також зазначити, що Національний класифікатор видів економічної діяльності України ДК 009:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457, до сільськогосподарської діяльності відносить рослинництво і тваринництво. 
Також, у постанові від 04.03.2021 у справі №500/2782/18 Верховний Суд вказав, що з метою вирішення питання щодо наявності у позивача права на пільгу, передбачену пунктом "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, суди мали встановити, чи наділений він статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права, та встановити факт використання позивачем спірної нежитлової будівлі як об`єкта сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 23.09.2003 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
До суду на підтвердження того, що є сільськогосподарським товаровиробником, позивач надав: копії податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи – підприємця за 2023 та 2024 роки, згідно яких позивач отримував дохід від здійснення господарської діяльності по КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; довідку Компаніївської селищної ради №11 Кіровоградської області №21 від 18.08.2025, у якій вказано, що ФОП ОСОБА_1 має в оренді (на підставі договорів земельні частки (паї)) загальною площею станом на 2023 рік - 63,1929 га, на 2024 рік - 65,6943 гa; довідку Компаніївської селищної ради №11 Кіровоградської області №20 від 18.08.2025, згідно якої на території ради громадянин ОСОБА_1 має у власності земельні частки (паї) станом на 2023 та 2024 роки площею 70,6442 га, які обробляє самостійно; розрахунки мінімального податкового зобов`язання за 2023-2024 роки (а.с. 18-32).
Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач займається виробництвом сільськогосподарської продукції. Для ведення господарської діяльності використовує майно, що належить йому на праві власності чи користування. Відтак, є сільськогосподарським товаровиробником для цілей застосування пільги у вигляді звільнення від оподаткування. 
Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Відповідно до вказаного Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").
До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Отже, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 установлено, що органом уповноваженим на ведення класифікатора, визначено Державне підприємство «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві».
Як встановлено з матеріалів справи, позивач 24.02.2020 набув у власність комплекс нежитлових будівель за адресою: Кіровоградська обл., Компаніївський р., с. Першотравенка, вулиця Господарська, будинок 21, до якого входять: майстерня (стара) - "АА1A2" загальною площею 281,9 кв.м; прибудова - "а"; будинок механізатора (старий) - "Б" загальною площею 71,4 кв.м; їдальня тракторної бригади - "В" загальною площею 43,2 кв.м; будинок механізатора - "Г"; погріб — "Дд"; ангар (біля майстерні) - "Е"; майстерня (нова) -"Ж" загальною площею 449,7 кв.м; зварювальний цех - "3"; колонка АЗС - "К"; операторська АЗС - "Л" загальною площею 7,2 кв.м; навіс - "в"; ємності — "1-5"; ворота - "NN2", огорожа — "N1N3". Вказаний комплекс будівель до розпаювання належав КДСП ім. Урицького.
З урахуванням вказаних обставин суд погоджується з доводами позивача, що належні йому на праві власності будівлі за вимогами ДК 018-2000 віднесені до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", використовуються ним у межах власної господарської діяльності для виробництва сільськогосподарської продукції згідно функціонального призначення. 
Віднесення належного позивачу об`єкту нежитлової нерухомості до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 встановлено також рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 у справі №340/6381/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с. 35-37).
Суд зазначає, що норми податкового законодавства не покладають на платника податку обов`язок отримувати експертні висновки щодо правильності класифікації наявних у власності особи об`єктів нерухомості за державним класифікатором ДК 018:2000.
Поряд з цим, відповідач в межах спірних правовідносин не довів, що будівлі нерухомості, які належать позивачу на праві власності, не є будівлями сільськогосподарського призначення. 
Здійснюючи нарахування податку, податковий орган самостійно не отримав інформацію щодо класифікації будівель від компетентної установи, не запропонував позивачу надати докази того, що він є виробником сільськогосподарської продукції, а комплекс будівель призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, що вказує на не дотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 8 частини другої статті 2 КАС України при прийнятті рішень.
Крім цього, відповідачем на долучено до матеріалів справі доказів, які спростовують факт безпосереднього використання позивачем вищезазначеного об`єкта нерухомості у сільськогосподарській діяльності, чи передачу позивачем її в оренду, лізинг чи позичку.
Отже, вказана нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень абзацу "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України. 
Суд звертає увагу на те, що обов`язок доказування правомірності свого рішення в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень положеннями частини другої статті 77 КАС України покладається на відповідача. 
Водночас в межах спірних правовідносин податковий орган не довів, що комплекс будівель, які належать позивачу на праві власності, не є будівлями сільськогосподарського призначення та не використовувались ним для виробництва сільськогосподарської продукції, що вказує на недотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 8 частини другої статті 2 КАС України при прийнятті рішення.
Аналогічна правова позиція, у справі за подібних правовідносин, викладена Верховним Судом у постановах від 04.02.2025 у справі №140/33208/23, від 09.05.2023 у справі №380/10802/22.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Стосовно висновку контролюючого органу про відсутність доказів використання приміщень позивачем у власній господарській діяльності через неподання ним повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП суд відзначає, що у разі неподання або несвоєчасного подання платником податків інформації, податкової звітності інших документів, підпунктом 19-1.1.34 пункту 19-1.1 статті 19 ПК України передбачено право контролюючого органу визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Водночас неподання або несвоєчасне подання позивачем повідомлення за формою №20-ОПП не свідчить про те, що у зазначених об`єктах нерухомості позивач не здійснює сільськогосподарську діяльність або про їх невикористання позивачем в своїй діяльності.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення від 28.04.2025 №0065119-2408-1123-UА35040190000012514, у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню. 
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов задоволено повністю згідно наявних позовних вимог, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн, сплачений при поданні позовної заяви до суду, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень — задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області №0065119-2408-1123-UА35040190000012514 від 28.04.2025 року про визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2024 рік, у розмірі 10007,45 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 43995486, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 січня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).
Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ 43995486). 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК