ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2026 року	справа № 380/17587/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., розглянув в місті Львові у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач) з такими вимогами: - визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Харківській області в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; - зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до поданих ним документів. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.07.2025 звернувся до територіального органу ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі пункту 3 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У відповідь отримав рішення № 134150002805 від 01.08.2025 ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідач вказує на те, що в трудовій книжці записи внесені із помилками, проте позивач з посиланням на практику Верховного Суду стверджує, що допущення роботодавцем помилок при заповненні трудової книжки працівника не може бути підставою для неврахування періодів роботи до страхового стажу працівника при призначенні йому пенсії. Звертає увагу суду, що відповідно до розрахунку стажу для призначення пенсії, зробленого Золочівським управлінням ПФУ, його стаж становить 20 років 01 місяць 21 день. Вважає відмову у призначенні йому пенсії незаконною та необґрунтованою, прийнятою всупереч положенням чинного законодавства.
ГУ ПФУ в Харківській області проти позову заперечило з підстав викладених у відзиві, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначило, що згідно поданих документів вік позивача 65 років, загальний (страховий) стаж позивача становить 13 років 02 місяці 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком за нормами частини 3 статті 26 Закону № 1058 при законодавчо необхідному від 15 до 22 років страхового стажу. До стажу позивача не зараховані періоди: 1) згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 04.05.1978 року: - з 01.08.1977 по 04.05.1978 - невитримана різниця між датою призначення (01.08.1977) та датою наказу про призначення (29.07.1978), що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; - період роботи в Республіці Таджикістан з 22.08.1983 по 04.04.1984, оскільки відсутня інформація відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 16.05.2025 року; - період роботи в колгоспі з 04.05.1984 по 17.12.1984 - відсутня інформація про кількість фактично відпрацьованих днів та встановлений річний мінімум. Архівну довідку від 29.01.2025 № 01-20/14 не враховано, оскільки в ній скорочено по батькові (скорочення не допускається). Вона може бути врахована після перевірки; - періоди роботи в російській федерації з 14.04.1987 по 20.06.1987 та з 21.06.1987 по 15.08.1987 відсутні підстави на прийняття і звільнення; - з 21.11.1990 по 14.11.1991 - наявне виправлення в даті наказу про призначення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; з 15.01.1995 по 03.02.2000 - запис не завірено підписом відповідальної особи; 2) періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.11.1990 року, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в даті заповнення та не вказано повну дату народження заявника, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 3) архівну довідку від 29.01.2025 № 01-20/16, оскільки в ній скорочено ім`я та по батькові. Вона може бути врахована після перевірки.
Суд з`ясував зміст позовних вимог та заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до підрозділу ПФУ із заявою від 25.07.2025 про призначення пенсії за віком (а.с. 70). 
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області за результатами розгляду заяви прийняло рішення від 01.08.2025 року № 134150002805 (а.с. 53) про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого частиною 3 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (від 15 до 22 років страхового стажу); страховий стаж обчислено в розмірі 13 років 02 місяці 24 дні. До страхового стажу орган ПФУ не зарахував такі періоди:
1) згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 04.05.1978 року: 
- з 01.08.1977 по 04.05.1978 - невитримана різниця між датою призначення (01.08.1977) та датою наказу про призначення (29.07.1978), щ є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- період роботи в Республіці Таджикістан з 22.08.1983 по 04.04.1984, оскільки відсутня інформація відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 16.05.2025 року; 
- період роботи в колгоспі з 04.05.1984 по 17.12.1984 - відсутня інформація про кількість фактично відпрацьованих днів та встановлений річний мінімум. Архівну довідку від 29.01.2025 №01-20/14 не враховано, оскільки в ній скорочено по батькові (скорочення не допускається). Вона може бути врахована після перевірки; 
- періоди роботи в російській федерації з 14.04.1987 по 20.06.1987 та з 21.06.1987 по 15.08.1987 відсутні підстави на прийняття і звільнення; 
- з 21.11.1990 по 14.11.1991 - наявне виправлення в даті наказу про призначення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- з 15.01.1995 по 03.02.2000 - запис не завірено підписом відповідальної особи; 
2) періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.11.1990 року, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в даті заповнення та не вказано повну дату народження заявника, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
3) архівну довідку від 29.01.2025 № 01-20/16, оскільки в ній скорочено ім`я та по батькові. Вона може бути врахована після перевірки.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:
Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Відповідно до статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).
Частиною 1 статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Відповідно до абзацу першого частини 2 статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальним органом Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.01.2004 року, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом. 
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-ІV починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років. 
Згідно частини 2 статті 26 Закону № 1058-ІV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону № 1058-ІV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою та другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.
Згідно статті 45 Закону № 1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, окрім того пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 (далі – Порядок № 637).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. 
Відповідно до пункту «а» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Вирішуючи спір по суті, суд окреслює предмет доказування таким чином:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ПФУ із заявою від 25.07.2025 про призначення пенсії за віком у зв`язку із чим ГУ ПФУ в Харківській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії з мотивів відсутності необхідного страхового стажу, а саме – від 15 до 22 років. У рішенні про відмову від 01.08.2025 № 134150002805 пенсійний орган:
- визначив вік заявника – 65 років;
- обчислив страховий стаж 13 років 02 місяці 24 дні;
- не зарахував період з 01.08.1977 по 04.05.1978, оскільки невитримана різниця між датою призначення (01.08.1977) та датою наказу про призначення (29.07.1978), шо є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- не зарахував період роботи в Республіці Таджикістан з 22.08.1983 по 04.04.1984, оскільки відсутня інформація відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 16.05.2025 року; 
- не зарахував період роботи в колгоспі з 04.05.1984 по 17.12.1984, оскільки відсутня інформація про кількість фактично відпрацьованих днів та встановлений річний мінімум. Архівну довідку від 29.01.2025 № 01-20/14 не враховано, оскільки в ній скорочено по батькові (скорочення не допускається). Вона може бути врахована після перевірки; 
- не зарахував періоди роботи в російській федерації з 14.04.1987 по 20.06.1987 та з 21.06.1987 по 15.08.1987, оскільки відсутні підстави на прийняття і звільнення; 
- не зарахував період роботи з 21.11.1990 по 14.11.1991, оскільки наявне виправлення в даті наказу про призначення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- не зарахував період роботи з 15.01.1995 по 03.02.2000, оскільки запис не завірено підписом відповідальної особи;
- не зарахував періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.11.1990 року, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в даті заповнення та не вказано повну дату народження заявника, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.
Отже, в предмет доказування у цій справі входить питання наявності у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу для призначення йому пенсії за віком на підставі Закону № 1058.
Оцінюючи дії відповідача щодо відмови зарахувати певні періоди до страхового стажу позивача суд керується такими мотивами:
Щодо неврахування до стажу періодів роботи з 01.08.1977 по 04.05.1978 (запис № 3, 4 в трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с. 104), з 21.11.1990 по 14.11.1991 (запис № 1,2 в трудовій книжці НОМЕР_3 (а.с. 81 зворот)), з 15.01.1995 по 03.02.2000 (запис № 9, 10 в трудовій книжці НОМЕР_3 (а.с. 85)) з причини виправлень та неточностей при заповненні трудової книжки, то суд звертає увагу, що відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 записи в трудовій книжці вносяться адміністрацією підприємства, а не самим працівником. У зв`язку із цим працівник не несе відповідальності за заповнення своєї трудової книжки. При вирішенні цього питання суд, на підставі частини 5 статті 242 КАС України, враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.09.2021 у справі № 300/860/17 «[…] За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже й не може впливати на її особисті права. Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення і заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист у частині призначення пенсії за віком. […]». Так само суд зазначає, що неврахування інших періодів роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 до страхового стажу позивача з тих мотивів, що на титульній сторінці наявне виправлення в даті заповнення та не вказано повну дату народження заявника, є протиправним, оскільки як виснував Верховний Суд, відповідальність за заповнення трудової книжки несе роботодавець, а не працівник.
Враховуючи такі висновки, суд зазначає, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до його страхового стажу зазначених періодів, ГУ ПФУ в Харківській області діяло протиправно, оскільки неістотні недоліки оформлення документів, за загальним правилом, не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні певного періоду роботи до страхового стажу. Тому, такі періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.
Підсумовуючи наведені мотиви, з урахуванням зарахування спірних періодів (з 01.08.1977 по 04.05.1978 – 09 місяців 04 дні; з 21.11.1990 по 14.11.1991 – 11 місяців 25 днів; з 15.01.1995 по 03.02.2000 – 05 років 25 днів; з 21.12.1991 по 21.04.1992 – 04 місяці 01 день; з 26.07.1992 по 23.11.1992 – 03 місяці 29 днів; з 14.12.1992 по 11.03.1993 – 02 місяці 26 днів) до страхового стажу визначеного пенсійним органом – 13 років 02 місяці 24 дні, страховий стаж позивача становитиме 20 років 10 місяців 24 дні, тобто достатній для призначення позивачу пенсії за віком на підставі частини 3 статті 26 Закону № 1058.
Щодо інших періодів, які не були враховані до страхового стажу, то суд зазначає, що для прийняття позитивного рішення по суті звернення (призначення пенсії за віком) заявнику не вистачало 1 рік 09 місяців 06 днів страхового стажу. Оскільки суд встановив, що із додатково зарахованими періодами роботи страховий стаж позивача становитиме 20 років 10 місяців 24 дні, що доводить протиправність рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком та є більш ніж достатнім для призначення йому пенсії на підставі частини 3 статті 26 Закону № 1058. Тому суд не бачить підстав для тому суд не бачить підстав для додаткового аналізу та оцінки інших періодів, які не були зараховані відповідачем до страхового стажу, оскільки навіть без їх урахування встановленої тривалості страхового стажу є достатньо для набуття позивачем права на призначення пенсії за віком, а отже - ці обставини не впливають на вирішення спору по суті.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 01.08.2025 № 134150002805 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на підставі частини 3 статті 26 Закону № 1058 - після досягнення 65-річного віку за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. 
Оскільки позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком 25.07.2025, то відповідно до статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком підлягає призначенню з дати звернення із цією заявою. 
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, згідно із яким, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. У справі, яка розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Харківській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії. Тому дії щодо зарахування певних періодів до страхового стажу та призначення пенсії за віком на підставі частини 3 статті 26 Закону № 1058 має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що прийняв оскаржуване рішення, у цій справі - ГУ ПФУ в Харківській області. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. 
Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.19-26,90,139,229,241-246,251,255,257-258,295 КАС України, суд –
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії № 134150002805 від 01.08.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ідентифікаційний код 14099344) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) з 25.07.2025 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону № 1058.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ідентифікаційний код 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Москаль Ростислав Миколайович