Справа № 454/4215/24 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О. А. 
Провадження № 33/811/1924/25 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 30 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 30 вересня 2025 року,

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 09 листопада 2024 року о 22 год. 18 хв. в с.Волиця по вул.Центральній Шептицького району в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, керував автомбілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від огляду на стан сп`яніння відмовився в законному порядку. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що розгляд справи проводився без його участі, а вищезазначену постанову отримав лише 18.11.2025.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 звертає увагу на відсутність законних підстав зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням.
Також зауважує, що на місці зупинки йому не було роз`яснено його прав та не вжито жодної дії щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.
Вказує на неповноту відеозапису, а відтак такий не можна вважати належним доказом у справі.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов такого висновку.
З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржуване рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні дані про своєчасне скерування ОСОБА_1 постанови, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.11.2024 серії ЕПР1 № 170003 (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння направлявся до КНП Сокальська МЛ. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4); рапортом поліцейського СРПП ВП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Василя Белея (а.с.5); долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано як на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 8).
Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу. 
Так, з наявного у матеріалах справи рапорту поліцейського СРПП ВП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області Василя Белея від 09.11.2024 вбачається, що під час несення ним спільно з інспектором СРПП Дацюк О. служби з 2000 год. 09.11.2024 до 08.00 год. 10.11.2024 здійснювалося патрулювання Великомостівського ОТГ, та у с. Волиця Мостівська на вул. Цкентральній, 12, було виявлено автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався дорогою та зїжджав у кювет, вчиняв незрозуміллі маневри. Водій автомобіля – ОСОБА_1 не був пристебнутий паском пасивної безпеки, а також не мав при собі посвідчення водія, читм порушив ПДР, а саме п.2.3в, 2.1. В ході розмови з ОСОБА_1 було виявлено виражені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився (а.с. 5). Після цього водієві були зачитані усі його права та складено проткокол про адміністративне правопорушення та об`єднану постанову серії ББА № 301582 від 09.11.2024 за ч. 5 ст, 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.9).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
З огляду на те, що водій автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 порушив ПДР, відтак у працівників поліції виникло право зупинити такий транспортний засіб.
Також на переконання апеляційного суду не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не забезпечено право на захист, оскільки відповідно до вимог КУпАП участь захисника на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.
Також суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про неналежність та недопустимість відеозапису. Той факт, що долучене до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 30 вересня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА