Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2026  	Справа №607/1526/26 Провадження №2-а/607/132/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого: Дзюбановського Ю.І.,
при секретарі судового засідання: Канюці Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 від 20.01.2026 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 11.01.2026 серії ЕНА №6498064 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАПу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.01.2026 серії ЕНА №6498064, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він не керував транспортним засобом у зазначений в постанові час і місці та не вчиняв правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за який його притягнуто до адміністративної відповідальності, працівники поліції не надали йому будь-яких доказів , що він керував автомобілем та порушив ПДР України. Зазначає, що його вина не доведена наявними у справі доказами, а тому просить позов задовольнити.
29 січня 2026 року на адресу суду надійшов письмовий відзив від представника відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Дживри С., в якому проти заявленого адміністративного позову заперечує, просить відмовити у його задоволені, посилаючись на те, що 11 січня 2026 року о 20 год. 19 хв.в м. Тернополі по вул. Карпенка, 4А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1.(б) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП виявивши вищевказане правопорушення виніс постанову серії ЕНА №649864 від 11.01.2026, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425 грн. Представник відповідача стверджує, що відеозаписом з відеореєтратора службового автомобіля та з нагрудної камери поліцейського №472553 зафіксований факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а саме, що з керованого позивачем автомобіля ніхто не виходить та те, як після зупинки автомобіль розхитувався, що свідчить саме про те, що позивач пересідав на заднє видіння. Тому можна дійти висновку, що з автомобіля після зупинки ніхто не виходив, а саме позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Водій вийшов із автомобіля о 20 год. 24 хв. із задніх правих дверей. При спілкуванні із працівником поліції відразу після зупинки, позивач двічі повідомляв, що це автомобіль ТЦК та те, що все нормально. Отже, оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною, а тому підстави для її скасування відсутні. 

Ухвалою суду від 23.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, 11.01.2026 поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Смаль Ю.Б. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №649864, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 11.01.2026 о 20 год. 19 хв. в м. Тернополі по вул. Карпенка, 4А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1.(б) Правил дорожнього руху.
Як вбачається із позовної заяви, позивач заперечив обставини викладені у вищевказаній постанові щодо вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ
За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що він 11.01.2026 о 20 год. 19 хв. в м. Тернополі по вул. Карпенка, 4А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1.(б) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати або зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.
Щодо доводів позивача викладених у позовній заяві, суд такі відхиляє, оскільки твердження позивача не знайшли свого підтвердження та спростовується наявними по справі доказами.
На відеозаписі із відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції та нагрудної камери поліцейського чітко зафіксовано рух транспортного засобу та те, як після зупинки автомобіль розхитувався, з автомобіля після зупинки ніхто не виходив та о 20 год. 24 хв. вийшов ОСОБА_1 із задніх правих дверей. Під час перевірки документів встановлено, що у нього відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також ОСОБА_1 не повідомив, хто керував автомобілем і присутня особа на передньому пасажирському сидінні також не вказала хто керував автомобілем. Протягом часу оформлення матеріалів ніяка особа, яка би повідомила, що вона здійснювала керування автомобілем не прибула і ніхто із присутніх не знав і не бачив такої особи. В подальшому, водія доставляли до медичного закладу для проходження огляду на стан його сп`яніння. 
Враховуючи наведене, суд відкидає доводи позивача про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування позивачем транспортним засобом.
Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, факт порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 2.1 (б) ПДР, яким передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони — технічний талон).
Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постанова по справі про адміністративне правопорушення складена з дотриманням норм чинного законодавства, повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, поліцейський при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, стягнення застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
Таким чином, заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач, мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Втім, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено.
Приймаючи рішення, суд враховує, що визначений правовою нормою ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. 
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позову без задоволення.
Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, а саме судовий збір йому не відшкодовується.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 143, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, ч. 1 ст. 126, ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд -
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 від 20.01.2026 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 11.01.2026 серії ЕНА №6498064 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАПу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, м. Тернопіль вул. Котляревського, 24, код ЄДРПОУ 40108646.

Рішення суду складено 02 лютого 2026 року.

Головуючий суддя	Ю. І. Дзюбановський