Справа № 420/23907/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,
встановив:
І. Зміст позовних вимог.
До суду з позовом звернулось Головне управління ДПС в Черкаській області (далі - позивач, ГУ ДПС в Черкаській області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – відповідач ОСОБА_1 ), у якому, просить стягнути податковий борг в сумі 355 034,88 грн.
II. Позиція позивача та заперечення відповідача.
На обґрунтування вказаних позовних вимог позивач вказує, що відповідач має податковий борг в загальному розмірі 355034,88 грн з орендної плати фізичних осіб та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Вказаний борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які не оскаржувались у судовому порядку та є чинними на момент звернення до суду. Враховуючи, що вказана сума податкового боргу залишається не погашеною, позивач звернувся до суду про її стягнення в судовому порядку.
Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, про яке йому було роз`яснено ухвалою суду від 01.08.2025 року, яка була направлена на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному демографічному реєстрі. Дане поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 05.09.2025 року.
Крім того, відповідача було повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до ст. 130 КАС України, що підтверджується відповідною довідкою про розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, наявною в матеріалах справи. 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
III. Процесуальні дії у справі.
На виконання положень ч. 4 ст. 171 КАС України, 25.07.2025 судом сформовано запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, на який отримано відповідь №1498788, за якою адреса реєстрації ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) - АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 01.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
07.08.2025 р. на виконання ухвали суду від 28.08.2025 року позивачем надано інтегровану картку платника.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_1 є платником податків, зареєстрований за адресою: - АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 30.07.2025 р. 
Відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість для стягнення в судовому порядку та інтегрованих карток платника податкова заборгованість фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 перед бюджетом становить 355 034 грн. 88 коп., яка виникла внаслоідк несплати визначених податковим органом сум грошового забов`язання згідно згідно податкового повідомлення-рішення від 17.06.2024 №0907366-2407-1551 у сумі 123892,38 грн., податкового повідомлення-рішення від 17.06.2024 №0907368-2407-1551 у сумі 110948,4 грн., податкового повідомлення-рішення від 17.06.2024 №0907367-2407-1551 у сумі 120194,1 грн. 
У зв`язку з несплатою відповідачем вказаної суми заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.
V. Норми права, які застосував суд.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. (ч. 4 ст. 5 КАС України).
Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) передбачає, зокрема:
- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України);
- до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (пп. 19-1.1.22 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України );
- контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. (пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України);
- платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України);
- податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. (пп. 36.1. ст. 36 ПК України);
- виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. (п.38.1. ст. 38 ПК України);
- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України);
- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збірна підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством(пп.14.1.156. п.14.1. ст.14 ПК України);
- податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. (пункт 42.1 статті 42 ПК України);
- документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). (пункт 42.2. ст. 42 ПК України)
- при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. (п. 56.18 ст. 56 ПК України);
- у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. (п. 57.3 ст. 57 ПК України);
- податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. ( п. 58.3. ст. 58 ПК України);.
- у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п. 59.1 ст. 59 ПК України);
- податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. (п. 59.3 ст. 59 ПК України);
- податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п. 59.4 ст. 59 ПК України)
- у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) ( пункт 59.5 статті 59 ПК України).
- стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. (пункт 95.2 статті 95 ПК України)
VI. Оцінка та висновок суду.
Системний аналіз наведених норм ПК України свідчить про чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу, а отже саме такі обставини і складають предмет доказування у цій справі.
При цьому, контролюючий орган має право звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених п. 95.2 ст. 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання протягом 30 днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги після направлення платникові податків податкової вимоги.
Як встановлено судом, вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, у зв`язку з чим предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки ППР суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Відтак, дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання визначена контролюючим органом у ППР статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення.
Саме така правова позиція щодо предмету доказування у подібних взаємовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року по справі № 813/2.
Наказом Міністерства фінансів України №5 від 12.01.2021 року затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок №5).
Відповідно до пп.1 п.1 "Порядок ведення інтегрованої картки платника" розділу ІІ "Інтегрована картка платника" з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Як встановлено судом предметом стягнення у даній справі є податкова заборгованість/недоїмка у ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом в сумі 355034,88 грн., яка виникла внаслідок не сплати відповідачем сум податкових зобов`язань нарахованих контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень від 17.06.2024 за №0907366-2407-1551, за №0907368-2407-1551 за №0907367-2407-1551, які за позицією позивача є узгодженими, а тому підлягають сплаті.
Перевіряючи правомірність набуття статусу узгодженості вказаної суми податкових зобов`язань, суд враховує наступне.
Так, положеннями статті 57.3 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
З аналізу наведених норм та в контексті спірних правовідносин однією з визначальних умов виникнення у платника податків обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, визначеного податковим органом, є факт належним чином отримання таким платником відповідних податкових повідомлень-рішень, та лише після такого отримання та у разі не оскарження таких рішень в судовому або адміністративному порядку, податкове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням, вважається узгодженим та підлягає сплаті.
Матеріалами справи підтверджується, що податкові повідомлення-рішення від 17.06.2024 за №0907366-2407-1551, за №0907368-2407-1551 за №0907367-2407-1551 були направлені контролюючим органом 07.10.2024 поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за трек-номером 0600969889142 за місцем реєстрації боржника: АДРЕСА_2 , що підтверджується поштовою квитанцією, наданою до матеріалів справи. Згідно з довідки АТ «Укрпошта» ф. 20, відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання.
Тобто, вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на податкову адресу відповідача в порядку, передбаченому пунктом 42.4 статті 42 ПК України, проте, рекомендоване поштове відправлення було повернуто до податкового органу без доказів їх вручення.
При цьому, суд зазначає, що обов`язок контролюючого органу щодо направлення платнику податків, зокрема податкового повідомлення - рішення, вимоги, чи іншого рішення у спосіб, визначений статтями 42, 58 Податкового кодексу України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції (у разі застосування пунктів 42.4, 58.3) від органів ДПС.
Більш того, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем податкового органу про зміну адреси проживання. 
Проте, відповідно до норм чинного законодавства, платник податків зобов`язаний визначити свою податкову адресу, і повідомити податковий орган про зміну свого місцезнаходження. Добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 120/479/21-а, від 20.10.2020 у справі №140/30/20.
Таким чином, відповідно до вказаних положень ПК України вказані податкові повідомлення-рішення, вважаються належним чином врученими. 
З огляду на вказане та враховуючи, що на момент розгляду даної справи, відповідачем не надано суду доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, тому визначені ними грошове зобов`язання є узгодженим, і внаслідок його несплати відповідачем у строки, встановлені ПК України, набуло статусу податкового боргу.
Щодо дотриманням позивачем відповідних умов, встановлених п. 95.2 ст. 95 ПК України, які надають йому право на примусове стягнення податкового боргу, то суд вказує наступне.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК України).
Разом з цим, відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином, податкова вимога надсилалася контролюючим органом та згідно до вимог ПК України, вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення або із зазначенням причин невручення.
Як встановлено судом відповідно до підпункту 59.1 статті 59 ПК України контролюючим органом була сформована податкова вимога форми “Ф” від 03.03.2025 №002614-1302-2300 щодо сплати відповідачем податкового боргу в сумі 355034,88 грн., яка була надіслана разом з детальним розрахунком суми податкового боргу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за її податковою адресою АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку, проте була повернута відправнику з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується довідкою Ф20.
Відповідно до пункту 2 Розділу II Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року № 610 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 року за 902/30770, податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.
За приписами пункту 1 Розділу IV Порядку, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Кодексом граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту 6 Розділу IV Порядку, податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». 
При цьому, відповідачем не надано доказів того, що вказана податкова вимога була предметом оскарження в адміністративному або в судовому порядку.
З огляду на вищевказане правове регулювання спірних правовідносин та враховуючи, що відповідачем не надано доказів оскарження нарахованих сум грошового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень або доказів їх сплати, а контролюючим органом дотримано порядок стягнення такого боргу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог контролюючого органу та стягнення з відповідача податковий борг в сумі 355 034,88 грн.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оскільки позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем не надано доказів погашення суми податкового боргу, яка є предметом стягнення у даній справі, тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
VІI. Розподіл судових витрат
Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд –
вирішив:
Позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ЄДРПОУ 44069166) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) податковий борг в сумі 355034,88 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна