Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Справа№200/9709/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 (далі за текстом – позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі – ГУ ПФУ у Харківській області, відповідач), про: 
- визнання протиправним та скасування рішення від 19.09.2025 № 046350019841 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії від 11.09.2025;
- зобов`язання зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Списку № 1 затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року, а саме: з 10.07.2001 по 31.08.2001 учнем гірничого підземного на час виробничої практики, з 08.11.2004 по 19.07.2005 гірничим підземним з повним робочим днем під землею, з 01.12.2005 по 23.12.2005 гірничим підземним з повним робочим днем під землею, з 01.12.2008 по 16.12.2008 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.08.2014 по 09.08.2014 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 08.11.2016 по 17.11.2016 навчання в УКК, з 18.11.2016 по 12.10.2018 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.05.2022 по 26.05.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.06.2022 по 13.06.2022 прохідником підземний з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язання призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 11.09.2025 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.09.2025 № 046350019841 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, оскільки до пільгового стажу не зараховані спірні періоди роботи. Позивач вважає, що має достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а отже рішення про відмову у призначенні пенсії підлягає скасуванню.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.
31 грудня 2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди:
- з 10.07.2001 по 31.08.2001, з 08.11.2016 по 17.11.2016 та з 18.11.2016 по 12.10.2018 оскільки відсутні довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637;
- з 01.12.2005 по 23.12.2005 та з 01.12.2008 по 16.12.2008 згідно довідки № 126 від 26.04.2016;
- з 01.08.2014 по 09.08.2014 згідно довідки № 1157 від 04.12.2024;
- з 01.05.2022 по 26.05.2022 та з 01.06.2022 по 13.06.2022 згідно довідки № 11 від 26.01.2024;
- з 08.11.2004 по 19.07.2005 зарахований період згідно довідки № 65 від 27.11.2024.
Приймаючи до уваги відсутність необхідного пільгового стажу, пенсійним органом вирішено відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. У зв`язку з чим, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , 11.09.2025 року звернувся з заявою про призначення пенсії відповідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.09.2025 № 046350019841 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пільговий стаж заявника становить:
- на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (25 років) - становить 22 роки 3 місяці 22 дні (з зарахуванням провідних професій)
- робота, як працівника підземних, провідних професії становить (20 років) - 16 років 7 місяців 12 днів;
- робота за списком 1 – 18 років 3 місяці 20 днів (з зарахуванням провідних професій та професій за пост 202).
За доданими документами до загального страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди роботи.
Відповідно до розрахунку стажу за формою РС-право, до пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи: з 10.07.2001 по 31.08.2001, з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 01.07.2005 по 19.07.2005, з 01.12.2005 по 23.12.2005, з 01.12.2008 по 16.12.2008, з 01.08.2014 по 09.08.2014, з 08.11.2016 по 17.11.2016, з 18.11.2016 по 12.10.2018, з 01.05.2022 по 26.05.2022, з 01.06.2022 по 13.06.2022.
У відзиві на позов відповідач зазначив, що до пільгового стажу не зараховано періоди:
- з 10.07.2001 по 31.08.2001, з 08.11.2016 по 17.11.2016 та з 18.11.2016 по 12.10.2018 оскільки відсутні довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637;
- з 01.12.2005 по 23.12.2005 та з 01.12.2008 по 16.12.2008 згідно довідки № 126 від 26.04.2016;
- з 01.08.2014 по 09.08.2014 згідно довідки № 1157 від 04.12.2024;
- з 01.05.2022 по 26.05.2022 та з 01.06.2022 по 13.06.2022 згідно довідки № 11 від 26.01.2024;
- з 08.11.2004 по 19.07.2005 зарахований період згідно довідки № 65 від 27.11.2024.
З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 10.07.2001 року вбачається, що позивач працював:
- з 10.07.2001 по 31.08.2001 учнем гірничого підземного на час виробничої практики;
- з 08.11.2004 по 19.07.2005 гірничим підземним з повним робочим днем під землею;
- з 01.12.2005 по 23.12.2005 гірничим підземним з повним робочим днем під землею;
- з 01.12.2008 по 16.12.2008 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 01.08.2014 по 09.08.2014 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 08.11.2016 по 17.11.2016 навчання в УКК;
- з 18.11.2016 по 12.10.2018 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 01.05.2022 по 26.05.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 01.06.2022 по 13.06.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті.
Відповідно до довідки № 65 від 27.11.2024 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 04.07.2005 по 18.07.2005; згідно довідки № 126 від 26.04.2016 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 01.12.2005 по 23.12.2005 – 23 дні, з 01.12.2008 по 16.12.2008 – 16 днів; згідно довідки № 1157 від 04.12.2024 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 01.08.2014 по 09.08.2014 – 9 днів; згідно довідки № 11 від 26.01.2024 нез`ясовані причини неявки 26 днів з 01.05.2022 по 26.05.2022, 13 днів з 01.06.2022 по 13.06.2022.
Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.
Спірним є питання підтвердження пільгового стажу роботи позивача з 10.07.2001 по 31.08.2001, з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 01.07.2005 по 19.07.2005, з 01.12.2005 по 23.12.2005, з 01.12.2008 по 16.12.2008, з 01.08.2014 по 09.08.2014, з 08.11.2016 по 17.11.2016, з 18.11.2016 по 12.10.2018, з 01.05.2022 по 26.05.2022, з 01.06.2022 по 13.06.2022, оскільки за періоди з 10.07.2001 по 31.08.2001, з 08.11.2016 по 17.11.2016 та з 18.11.2016 по 12.10.2018 відсутні довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637, з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 04.07.2005 по 18.07.2005, з 01.12.2005 по 23.12.2005, з 01.12.2008 по 16.12.2008, з 01.08.2014 по 09.08.2014 позивач знаходився у відпустці без збереження заробітної плати та з 01.05.2022 по 26.05.2022, з 01.06.2022 по 13.06.2022 через нез`ясовані причини неявки.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.
За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом – Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно п.2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. 
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом – Закон 1788). 
Закон 1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Даний Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
У відповідності до статті 14 Закону 1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. 
Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058- IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Позивач претендує на призначення пенсії за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».
Розділом І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» цього Списку передбачено, що правом на пенсію за статтею 14 Закону № 1788-ХІІ (не менш 25 років), користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля.
Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).
На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.
Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 10.07.2001 року вбачається, що позивач працював:
- з 10.07.2001 по 31.08.2001 учнем гірничого підземного на час виробничої практики;
- з 08.11.2004 по 19.07.2005 гірничим підземним з повним робочим днем під землею;
- з 01.12.2005 по 23.12.2005 гірничим підземним з повним робочим днем під землею;
- з 01.12.2008 по 16.12.2008 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 01.08.2014 по 09.08.2014 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 08.11.2016 по 17.11.2016 навчання в УКК;
- з 18.11.2016 по 12.10.2018 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 01.05.2022 по 26.05.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 01.06.2022 по 13.06.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті,
що є належним доказом роботи позивача на вказаних посадах і у наведений період часу, а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами, оскільки спірні періоди роботи підтверджуються трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
З матеріалів справи судом встановлено, що до пільгового стажу позивача не зараховані періоди з 10.07.2001 по 31.08.2001, з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 01.07.2005 по 19.07.2005, з 01.12.2005 по 23.12.2005, з 01.12.2008 по 16.12.2008, з 01.08.2014 по 09.08.2014, з 08.11.2016 по 17.11.2016, з 18.11.2016 по 12.10.2018, з 01.05.2022 по 26.05.2022, з 01.06.2022 по 13.06.2022, оскільки за періоди з 10.07.2001 по 31.08.2001, з 08.11.2016 по 17.11.2016 та з 18.11.2016 по 12.10.2018 відсутні довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637, з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 04.07.2005 по 18.07.2005, з 01.12.2005 по 23.12.2005, з 01.12.2008 по 16.12.2008, з 01.08.2014 по 09.08.2014 позивач знаходився у відпустці без збереження заробітної плати та з 01.05.2022 по 26.05.2022, з 01.06.2022 по 13.06.2022 через нез`ясовані причини неявки.
Відповідно до довідки № 65 від 27.11.2024 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 04.07.2005 по 18.07.2005; згідно довідки № 126 від 26.04.2016 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 01.12.2005 по 23.12.2005 – 23 дні, з 01.12.2008 по 16.12.2008 – 16 днів; згідно довідки № 1157 від 04.12.2024 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 01.08.2014 по 09.08.2014 – 9 днів; згідно довідки № 11 від 26.01.2024 нез`ясовані причини неявки 26 днів з 01.05.2022 по 26.05.2022, 13 днів з 01.06.2022 по 13.06.2022.
Згідно відомостям по спеціальному стажу у довідці індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається:
- 2001 рік (місяць завершення 8 – серпень, 22 дні) код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ013А1;
- 2016 рік: 11-й місяць з 8 по 30 день, 2017 рік повністю, 2018 рік: з 1-го місяця по 12.10. - код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ014А2;
- 2022 рік: 5-й місяць повністю, 6-й місяць з 1 по 13.05. - код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ013А1.
У відповідності до Довідника кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511:
код підстави ЗПЗ013А1 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць;
код підстави ЗПЗ014А2 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого.
Таким чином, спірні періоди з 10.07.2001 по 31.08.2001, з 08.11.2016 по 12.10.2016 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 04.07.2005 по 18.07.2005 згідно довідки № 65 від 27.11.2024, з 01.12.2005 по 23.12.2005 та з 01.12.2008 по 16.12.2008 згідно довідки № 126 від 26.04.2016; з 01.08.2014 по 09.08.2014 згідно довідки № 1157 від 04.12.2024; з 01.05.2022 по 26.05.2022 та з 01.06.2022 по 13.06.2022 згідно довідки № 11 від 26.01.2024, коли позивач знаходився у відпустці без збереження заробітної плати.
За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
Як слідує зі ст.4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.
На підставі статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Судом встановлено, що позивач знаходився у безоплатній відпустці: з 22.03.2005 по 31.03.2005 (10 днів), з 04.07.2005 по 18.07.2005 (15 днів), з 01.12.2005 по 23.12.2005 (23 дні), разом 48 днів.
З 01.12.2008 по 16.12.2008 (16 днів), з 01.08.2014 по 09.08.2014 (9 днів), а отже не більше 1 місяця в календарному році. 
Суду не надано жодних доказів, що періоди перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати не пов`язані з виробничою необхідністю.
Таким чином, період роботи з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 04.07.2005 по 18.07.2005, з 01.12.2005 по 23.12.2005 в загальній кількості 1 місяць, та періоди роботи з 01.12.2008 по 16.12.2008, з 01.08.2014 по 09.08.2014 мають бути зараховані до пільгового стажу позивача за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058.
А отже, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.09.2025 № 046350019841, не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.
Відносно позовних вимог про зобов`язання призначити та виплатити пенсію, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Разом з цим, у відповідності до ст. 81 Закону 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Отже, правовідносини із призначення пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.
Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до спеціального та пільгового стажу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Списку № 1 затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року, а саме: з 10.07.2001 по 31.08.2001 учнем гірничого підземного на час виробничої практики, з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 04.07.2005 по 18.07.2005, з 01.12.2005 по 23.12.2005 в загальній кількості 1 місяць гірничим підземним з повним робочим днем під землею, з 01.12.2008 по 16.12.2008 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.08.2014 по 09.08.2014 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 08.11.2016 по 17.11.2016 навчання в УКК, з 18.11.2016 по 12.10.2018 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.05.2022 по 26.05.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.06.2022 по 13.06.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з урахуванням висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн., з відповідача підлягає стягненню 775,17 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 139, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, - 

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.09.2025 № 046350019841 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до спеціального та пільгового стажу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Списку № 1 затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року, а саме: з 10.07.2001 по 31.08.2001 учнем гірничого підземного на час виробничої практики, з 22.03.2005 по 31.03.2005, з 04.07.2005 по 18.07.2005, з 01.12.2005 по 23.12.2005 в загальній кількості 1 місяць гірничим підземним з повним робочим днем під землею, з 01.12.2008 по 16.12.2008 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.08.2014 по 09.08.2014 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 08.11.2016 по 17.11.2016 навчання в УКК, з 18.11.2016 по 12.10.2018 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.05.2022 по 26.05.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з 01.06.2022 по 13.06.2022 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, з урахуванням висновків суду.
4. В задоволенні іншої частини позову – відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 775 (сімсот сімдесят п`ять) гривень 17 копійок.
Судове рішення складено та підписано 19 січня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.М. Чучко