Номер провадження: 22-ц/813/2968/25 
Справа № 522/20600/23
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,
за участю секретаря – Скрипченко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин; за зустрічним позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_2 
19 жовтня 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його двоюрідний брат, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з цим, позивач звернувся 08.12.2021 із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася у зв`язку зі смертю двоюрідного брата до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сологуб Олега Анатолійовича. Після подання відповідної заяви, ОСОБА_2 дізнався, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була заведена 29.11.2021 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксаною Іванівною, номер справи: 68745898 (номер у нотаріуса: 08/2021). Відповіддю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тімченко О. І. за вих. № 05/02-14 від 06.04.2023 відмовлено у видачі ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки подані позивачем документи не дають можливості встановити факт родинних зв`язків зі спадкодавцем. У зв`язку з цим, позивачу запропоновано надати документи, які б підтверджували його зі спадкодавцем родинний зв`язок, або звернутися до суду за встановленням факту родинних відносин. Таким чином, встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для належного оформлення спадщини, в тому числі отримання в подальшому свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим був змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 
18 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 – адвокат Євценко Р.І. надав суду зустрічний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус ОМНО Тімченко О.І., про встановлення факту родинних відносин.

Короткий зміст зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 
08 січня 2023 року представник ОСОБА_4 – адвокат Масалов П.В. надав суду заяву про поновлення строку на подання зустрічного позову. Також надав суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус ОМНО Тімченко О.І., про встановлення факту родинних відносин. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволено частково.
Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та його рідною матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та його двоюрідним братом – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнано право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного брата- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на наступні об`єкти нерухомого майна:
- 1/3 частину квартири, загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., яка в цілому складається з двох жилих кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю за життя;
- 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю за життя.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин задоволено.
Встановлено факт родинних відносин, яким визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , двоюрідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин задоволено.
Встановлено факт родинних відносин, яким визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , двоюрідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині:
- встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та його рідною матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- визнання права власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного брата- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на наступні об`єкти нерухомого майна:
-1/3 частину квартири, загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., яка в цілому складається з двох жилих кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю за життя;
-1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю за життя., 
постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і задовольнив позовні вимоги, які не були прийняті судом до розгляду. Крім того, скаржник зазначив, що вирішення позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування є такими, що втручаються в діяльність нотаріусу, так як ОСОБА_2 необхідно надати документи, що підтверджують родинні зв`язки із ОСОБА_5 .

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та його рідною матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також скасувати судове рішення в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності з ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції оскаржується виключно в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та його рідною матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та визнання права власності, а тому підлягає перегляду тільки в цій частині.
Так, задовольняючи вказані позовні вимоги у даній частині, суд першої інстанції послався на те, що:
1) позовні вимоги ОСОБА_2 за заявленим у рамках справи № 522/20600/23 позовом у частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та його рідною матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є обґрунтованими та підлягають задоволенню;
2) беручи до уваги вмотивованість вимог позивача у частині визнання права його власності на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю та щодо якого є обґрунтована відмова нотаріуса - суд, в той же час, враховав доведеність вимог позивачів за зустрічними позовами, які також є родичами спадкодавця того ж ступеню споріднення та, відповідно – мають право на спадкування 1/3 майна, яке складає спадкову масу – хоча відповідних вимог не заявляють. У зв`язку з цим, з метою захисту прав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , суд задовольняє частково позовні вимоги ОСОБА_2 шляхом визнання його права власності в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступні об`єкти нерухомого майна: 1/3 частину квартири, загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., яка в цілому складається з двох жилих кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю за життя; 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю за життя. 

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.
Щодо позовних вимог про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та його рідною матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (див. постанову Верховного Суду від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 (провадження № 61-475св22)).
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 та його представник неодноразово звертались із заявами про збільшення позовних вимог.
Так, первісний позов, який був поданий 19 жовтня 2023 року ОСОБА_2 , містив такі позовні вимоги:
1) встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та його двоюрідним братом – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 ;
2) визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного брата, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступні об`єкти нерухомого майна, які належали спадкодавцю за життя: 
- квартиру, загальною площею (кв.м.): 42.5, житловою площею (кв.м.): 26.6, яка в цілому складається з двох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . 
11 листопада 2023 року заяву про усунення недоліків було подана на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, яка вже містила уточнену позовну заяву, в якій позивач просив:
1) встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та його двоюрідним братом – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 ;
2) визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного брата, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру, загальною площею (кв.м.): 42.5, житловою площею (кв.м.): 26.6, яка в цілому складається з двох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю за життя.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2023 року провадження у справі було відкрито (за даними позовними вимогами) та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого судового засіданні.
Також 11 грудня 2023 року представник позивача надав суду заяву про збільшення обсягу позовних вимог, в якій просив:
1) встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та його двоюрідним братом – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 ;
2) визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного брата, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступні об`єкти нерухомого майна: 
- квартиру, загальною площею (кв.м.): 42.5, житловою площею (кв.м.): 26.6, яка в цілому складається з двох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю за життя;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю за життя.
Протокольною ухвалою суду від 18 грудня 2023 року задоволено частково заяву адвоката Воронцова В.Г. та прийнято до розгляду заяву від 11.12.2023 року про збільшення позовних вимог, яка є по суті заявою про зміну предмету позову, а не збільшенням позовних вимог, тому відмовлено лише в частині назви процесуальної заяви як «збільшення позовних вимог», за якою сплачено максимальний судовий збір 13420,00 грн. + 1 073,00 грн.
11 березня 2024 року представник ОСОБА_2 – адвокат Воронцов В.Г. через канцелярію суду надав заяву про збільшення обсягу позовних вимог разом з позовною заявою у новій редакції від 10.03.2024 року, в якій позивач просив:
1) встановити факт родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його рідною матір`ю – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
2) встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та його двоюрідним братом – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 ;
3) визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного брата, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступні об`єкти нерухомого майна: 
- квартиру, загальною площею (кв.м.): 42.5, житловою площею (кв.м.): 26.6, яка в цілому складається з двох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю за життя;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю за життя.
Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про збільшення обсягу позовних вимог, оскільки фактично в цій заяві змінено і предмет і підстави позову. 
Таким чином, враховуючи прийняття уточненої позовної заяви протокольною ухвалою від 18 грудня 2023 року, суд першої інстанції мав би розглянути такі позовні вимоги:
1) встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та його двоюрідним братом – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 ;
2) визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідного брата, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступні об`єкти нерухомого майна: 
- квартиру, загальною площею (кв.м.): 42.5, житловою площею (кв.м.): 26.6, яка в цілому складається з двох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю за життя;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю за життя.
Водночас колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції рішенням задовольнив позовні вимоги, які викладені в уточненій позовній заяві від 11 березня 2024 року, хоча і відмовив у їх прийнятті, що є порушенням принципу диспозитивності і свідчить про вихід за межі позовних вимог ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування.
У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.
Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), главою 10 розділу ІІ якого регулюється питання видачі свідоцтв про право на спадщину.
Підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Відповідно до підпункту 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Частиною першою статті 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.
Згідно з частиною першою статті 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.
Пунктами 2, 9 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
З матеріалів справи вбачається, що відповіддю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тімченко О. І. за вих. № 05/02-14 від 06.04.2023 відмовлено у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки подані позивачем документи не дають можливості встановити факт родинних зв`язків зі спадкодавцем.
Таким чином, нотаріусом фактично відмовлено з підстав недоведення факту родинних відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який встановленний рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2024 року у неоскаржуваній частині, тому звернення із позовними вимогами про визнання права власності у порядку спадкування є передчасними, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Щодо клопотання про залишення апеляційної скарги без руху.
04 лютого 2025 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про залишення апеляційної скарги без руху, яка вмотивована тим, що у накладній кур`єрської служби доставки наданій скаржником значиться рукописний текс без розшифровки його виконавця, що апеляційна скарга прийнята 30 жовтня 2024 року, а надійшла вказана апеляційна скарга на адресу Одеського апеляційного суду лише 13 листопада 2024 року тобто, зі сплином значного часу з дати отримання зазначеного відправлення, тому виникає необхідність у додатковому дослідженні обставин того, коли саме була здана на пошту чи передана іншими відповідними засобами зв`язку апеляційна скарга.
15 жовтня 2025 року від адвоката Євценко Р.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надав до апеляційного суду клопотання, в якому зазначив, що саме 30 жовтня 2024 року, а саме: докази оплати адвокатом Євценком Р.І. кур`єрських послуг ТОВ «Двадцять п`ять годин» із доставлення до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2024.
Розглянувши вказане клопотання про залишення апеляційної скарги без руху, колегія суддів зазначає таке.
Серед іншого слід зазначити, що належними та допустимими доказами підтвердження дати отримання / відправлення поштового відправлення є поштовий конверт із зазначенням ідентифікатора поштових відправлень, згідно якого було б можливо перевірити дату отримання та відправлення кореспонденції. Проте, функціонал вебсайту courier.aia.ua, що вказаний на бланку накладної ФОП Іваненка, не дозволяє за номером такої накладної відстежити, зокрема, дату прийняття відправлення до пересилання, її вручення, тощо.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштовий зв`язок – це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) – це суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
Пунктом 2 Правил визначено, що просте поштове відправлення – поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється / вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення – реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок «M», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.
Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Так, на підтвердження дотримання строку апеляційного оскарження скаржником надано:
1)відповідь ТОВ «Двадцять п`ять годин», згідно із якою, зокрема, вказано, що оплата кур`єрських послуг за накладною №8291 здійснювалась за договором обслуговування укладеного між ТОВ «Двадцять п`ять годин» та ОСОБА_8 ;
2)квитанцією АТ «ОЩАДБАНК» від 11.11.2024 про здійснення платежу за договором кур. посл. за жовтень 2024.
Враховуючи зазначене, колегія суддів доходить висновку, що відсутні підстави для залишення апеляційної скарги без руху.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та його рідною матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також скасувати судове рішення в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, 

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2024 року скасувати в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та його рідною матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2024 року скасувати в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
Постановити у цій частині нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тімченко Оксана Іванівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. відмовити.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 27 листопада 2025 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                                       О.С. Комлева