ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3242/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛДЕРМАКС" (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, буд. 68В)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК МЕТАЛ ТРЕЙД" (08294, Київська обл., Бучанський р-н, м. Буча, вул. Яблунська, буд. 144)
про стягнення 175703,40 грн. заборгованості за договором поставки № 0509/25-1 від 05.09.2025 р.,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариствj з обмеженою відповідальністю "БІЛДЕРМАКС" (далі – позивач, ТОВ "БІЛДЕРМАКС") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК МЕТАЛ ТРЕЙД" (далі – відповідач, ТОВ "ЮК МЕТАЛ ТРЕЙД") про стягнення 175703,40 грн. заборгованості за договором поставки № 0509/25-1 від 05.09.2025 р.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перерахував грошові кошти відповідачу на підставі договору поставки № 0509/25-1 від 05.09.2025 р. та рахунку на оплату № 2584 від 05.09.2025 р., однак відповідач, після отримання коштів, товар не поставив, суму попередньої оплати не повернув, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом про стягнення 175703,40 грн. вказаної попередньої оплати.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за вказаною позовною заявою підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.11.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи № 911/3242/25 постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Вказану ухвалу було отримано позивачем 10.11.2025 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі ЄСІТС.
Ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було направлено на адресу місцезнаходження відповідача, в якого відсутній електронний кабінет в сиситемі ЄСІТС, проте, вручення поштового відправлення 067061540072 не відбулося, і конверт повернувся на адресу суду з відміткою "адресат відсутній".
Згідно з ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України, ухвала є судовим рішенням.
Згідно з п. 83 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. (далі - Правила) рекомендовані поштові відправлення з позначкою “Судова повістка”, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку “адресат відсутній за зазначеною адресою”, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення, зокрема, є: день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Слід також зазначити, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
Водночас, законодавство України, в тому числі - ГПК України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема, позивача з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.
В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.
Поряд з тим, суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 р. у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 р. у справі № 24/260-23/52-б, від 19.05.2021 р. у справі № 910/16033/20.
Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням наведеного, сторони не були позбавлені можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Київської області від 10.11.2025 р. у справі № 911/3242/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду.
У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.
Відзиву на позов чи інших пояснень або заперечень щодо позовних вимог відповідачем до матеріалів справи не подано.
З огляду на зазначене, у відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

05.09.2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЛДЕРМАКС" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮК МЕТАЛ ТРЕЙД" (постачальник) було укладено договір поставки № 0509/25-1 (далі – договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність, в обумовлені строки покупцеві продукцію у комплекті та кількості згідно специфікації (далі – товар), а покупець зобов`язується приймати і оплачувати вартість вказаного товару.
Згідно з п. 2.1 договору постачальник зобов`язаний поставляти товар покупцю відповідно до умов цього договору.
Відповідно до пп. 2.1.3 договору постачальник зобов`язаний своєчасно надавати покупцю усі необхідні та належним чином оформлені документи на товар за даним договором (сертифікат якості, товарно-транспортні, видаткові накладні та інші документи, погоджені сторонами).
Згідно з пп. 3.1.1 договору покупець зобов`язаний своєчасно на умовах цього договору оплачувати вартість товару, приймати товар в місці поставки.
На виконання умов договору та на підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату № 2584 від 05.09.2025 р., ТОВ "БІЛДЕРМАКС" здійснило попередню оплату за поставку вказаного в рахунку товару у розмірі 175703,40 грн., в т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією № 3009 від 09.09.2025 р., копія якої міститься в матеріалах справи.
02.10.2025 р. позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу б/н, б/д, в якій він вимагав від відповідача у семиденний строк здійснити поставку товару, а саме – поставити балку 360 ІРЕ міра 12 м в кількості 0,93 т., трубу профільну 160х160х6 мм S235 в кількості 0,36 т., балку 20 ІРЕ міра 12 м в кількості 2,45 т, кутник 75х75х6 міра в кількості 0,95 т за адресою: Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, 68в.
Факт направлення вказаної вимоги підтверджується долученими до матеріалів справи копіями опису вкладення у цінний лист, накладної та квитанції АТ "УКРПОШТА" до поштового відправлення № 3040300759516.
Відповіді на вимогу отримано не було, товар відповідачем не поставлено, сплачені відповідачем кошти не повернуто.
Оскільки оплачений товар відповідачем поставлений не був і сплачені позивачем грошові кошти не були повернуті, останній і звернувся з даним позовом до суду.
Дослідивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Слід зазначити, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин.
Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності до вимог ст.ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Дослідивши та проаналізувавши обставини справи і долучені до її матеріалів докази, суд встановив, що позивачем було перераховано відповідачу 175703,40 грн. в якості попередньої оплати за товар, що підтверджується платіжною інструкцією № 3009 від 09.09.2025 р. на суму 175703,40 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо поставки товару позивач звертався до останнього із вимогою, в якій вимагав від відповідача здійснити поставку товару.
Суд зазначає, що відповідачем не надано до матеріалів справи жодних доказів у підтвердження поставки товару позивачу чи його відмови від отримання товару. Також не надано доказів того, що відповідач повідомляв покупця про готовність поставити товар.
За приписами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
З огляду на вищевикладене, позивач набув права вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України.
Водночас, матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем на користь позивача суми попередньої оплати.
Отже, відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 ГПК України, доводів позивача не спростував, належними та допустимими доказами не довів факту здійснення поставки позивачеві товару на суму попередньої оплати або факту повернення попередньої оплати.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 175703,40 грн. є доведеною, обгрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК МЕТАЛ ТРЕЙД" (08294, Київська обл., Бучанський р-н, м. Буча, вул. Яблунська, буд. 144, код 33512813) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛДЕРМАКС" (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, буд. 68В, код 37329882) 175703 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот три) грн. 40 коп. попередньої оплати, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22.01.2026 р.

Суддя В.М. Бабкіна