Справа № 133/362/25 
Провадження № 33/801/1317/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Войтка Ю. Б., за участю секретаря судового засідання Кахно О. А.,
розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Александрова Дмитра Олександровича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2025 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:
Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2025 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вирішено питання про стягнення судового збору.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, ОСОБА_1 22.01.2025 о 14:30 год, на а/д М21 242 км в с. Махнівка керував т/з «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, та у повному обсязі у лікаря нарколога у КП Козятинська ЦРЛ, висновок лікаря №34, позитивний канабіс, марихуана, амфетамін. Подія безперервно фіксувалася на портативні відеореєстратори №476864, 476012, 476871, 476866, 476859, чим порушив п.2.9.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 – адвокат Александров Д. О. оскаржує її в апеляційному порядку. Вважаючи оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, а також конституційним гарантіям презумпції невинуватості та права на справедливий суд, просить її скасувати, а провадження у справі – закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та недоведеністю його вини.
Також просить взяти до відома, що доповнення до цієї апеляційної скарги з детальним аналізом мотивувальної частини постанови суду першої інстанції будуть подані додатково після отримання повного тексту постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2025 року.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, подану 18 листопада 2025 року, захисник вказує на те, що суд першої інстанції у оскаржуваній постанові фактично поклав у основу висновку про винуватість ОСОБА_1 дані медичного огляду, які, як уже зазначалося захистом у поданому до суду клопотанні про закриття провадження, отримані з грубим порушенням обов`язкового порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та Інструкцією, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Єдиною фактичною підставою для висновку про нібито наявність стану наркотичного сп`яніння став результат експрес-тесту «Wondfo» на зразок сечі, який сам заклад охорони здоров`я визнав таким, що не є засобом вимірювальної техніки, не має метрологічної повірки, не супроводжується жодним лабораторним підтвердженням та не належить до спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ України для встановлення стану сп`яніння. При цьому, лабораторного дослідження біологічного зразка не проводилося; відібраний зразок сечі не зберігався, інформована згода на медичне втручання належним чином не оформлювалася, а документального підтвердження спеціальної і підготовки лікаря, який проводив огляд, не надано.
За таких умов, на переконання сторони захисту, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що суд першої інстанції, попри доводи захисту, визнав зазначені дані достатніми для притягнення його підзахисного до відповідальності, фактично проігнорувавши вимоги статей 7, 245, 251, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин страви та оцінки доказів у їх сукупності, а також конституційний принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 62 Конституції України. 
Отже вважає, що такий підхід свідчить про істотне порушення норм матеріального та процесуального права, що потягло ухвалення незаконної та необґрунтованої постанови.
У доповненнях до апеляційної скарги, поданих 03 грудня 2025 року, оскільки повний текст оскаржуваної постанови було оприлюднено після подання первинної апеляційної скарги, захисник зауважує, що суд першої інстанції відхилив заперечення сторони захисту про відсутність обов`язкового лабораторного дослідження у справі щодо наркотичного сп`яніння, мотивувавши це тим, що «імунохроматографічний аналіз є одним із методів лабораторної діагностики, тобто є лабораторним дослідженням», а швидкі тести, зокрема Wondfo, «класифікуються як медичні вироби для діагностики in vitro, дозволені МОЗ і є сертифікованими», при цьому «результати швидких тестів відображаються на паперових носіях». На підставі наведеного місцевий суд дійшов висновку про належність та допустимість доказів і зазначив, що «аналіз, проведений лікарем відповідав Інструкції № 1452/735».
Зокрема зазначає, що в оскаржуваній постанові місцевий суд робить хибний висновок, що імунохроматографічний аналіз є одним із методів лабораторної діагностики, тобто є лабораторним дослідженням. Таке твердження суду є наслідком підміни понять і не відповідає змісту спеціального правового регулювання процедури огляду та доказування у справах за ст. 130 КУпАП. При цьому звертається увага, що імунохроматографічні тести належать до in vitro діагностики (IVD) у загальномедичному, широкому сенсі, тобто є тестами на біологічних зразках поза організмом, однак сама ця класифікація не встановлює, що кожне застосування швидкого тесту є «лабораторним дослідженням у вузькому, процесуально значущому сенсі, який має наслідком доведеність стану наркотичного сп`яніння. Натомість ні Порядок №1103, ні Інструкція МВС МОЗ №1452/735 не ототожнюють скринінговий тест із підтверджувальним лабораторним дослідженням, а навпаки прямо розмежовують ці етапи. При цьому Інструкція виробника Wondfo прямо кваліфікує тест як скринінговий, вимагає підтвердження альтернативним більш специфічним методом, описує ризики хибних результатів і залежність валідності від умов застосування. За наявності у матеріалах лише результату тесту Wondfo без належного підтверджувального дослідження та без перевірених первинних даних, захисник вважає, що висновок суду про належність і допустимість доказів є передчасним та необґрунтованим. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без його участі.
У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Александров Д. О. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо підчас розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення, при розгляді цієї справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідила наявні у ній письмові матеріали та дійшла необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідальність за правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами пунктів 2, 7 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227585 від 22.01.2025, ОСОБА_1 22.01.2025 о 14:30 год, на а/д М21 242 км в с. Махнівка керував т/з «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, та у повному обсязі у лікаря нарколога у КП Козятинська ЦРЛ, висновок лікаря №34, позитивний канабіс, марихуана, амфетамін. Подія безперервно фіксувалася на портативні відеореєстратори №476864, 476012, 476871, 476866, 476859.
В матеріалах справи також міститься направлення на огляд водія т/з з метою виявлення стану сп`яніння від 22.01.2025; направлення сечі на ПАР з ВЕ(Н)МД в лабораторію Козятинської ЦРЛ, відповідно до якого результат тесту на наркотичні засоби АМР, ТНС, МЕТ позитивний; висновок №34 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння (АМР, ТНС, МЕТ); рапорт працівника поліції від 22.01.2025; диск з відеозаписом.
Щодо доводів захисника, які полягають у тому, що лабораторні дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 не проводилися, а лише проведено тестування біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 з використанням комбінованого тесту Wondfo, місцевий суд виходив з того, що імунохроматографічний аналіз є одним із методів лабораторної діагностики, тобто є лабораторним дослідженням. При цьому, даний вид швидких тестів класифікується як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.
Отже суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаний аналіз, проведений лікарем у відповідності до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, тому вважав, що наявні докази є належними та допустимими.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з положеннями п. п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Відповідно до п. 15, 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду водія на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) видається на підставі акту медичного огляду. Тобто визначений у розділі ІІІ вищезазначеної Інструкції порядок проведення огляду на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів передбачає не лише виявлення в особи зовнішніх ознак стану сп`яніння, а й проведення лабораторних досліджень з відбором біологічного матеріалу. Лише за сукупними результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, що відповідно є підставою для складення висновку з результатів медичного огляду.
При цьому, відповідно до вимог п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в редакції постанови № 690 від 13 червня 2024 року) (далі - Порядок), огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
З відповіді КП «Козятинська центральна районна лікарня» Козятинської міської ради від 11.02.2025 №241 на адвокатський запит адвоката Александрова Д. О. вбачається, що вимірювальне обладнання (аналізатори, хроматографи, тощо) при дослідженні біологічного середовища (сечі) гр. ОСОБА_1 не використовувались. Тестування біологічного середовища (сеча) здійснювалося з використанням комбінованого тесту Wondfo на наркотики № 12 (амфетамін, марихуана, морфін, метамфетамін, барбітурати, бензодіазепін, кокаїн, трамадол, метадон, екстазі, спайси, кетамін). (Виробник: Guangzhou Wondfo Biotech Co., Ltd., серія W 512303003, каталожний номер W2012-P/ з використанням до: 2025/03/02). Копія Направлення сечі на ПАР (психо-активні речовини в ВЕ(ІІ) МД лабораторію Козятинської ЦРЛ, первинної упаковки комбінованого тесту Wondfo на наркотики №12 та Інструкція до тесту додається (а.с.25-34).
Відповідно до інструкції до експрес-тесту Wondfo № 12, це медичний комбінований наркотичний тест, який забезпечує одночасне виявлення дванадцяти наркотичних речовин в організмі людини з пороговими значеннями нг / мл: марихуани (50), амфетаміну (1000), морфіну (300), метамфетаміну (1000), бензодіазепіну (300), барбітуратів (300), кокаїну (300), метадону (500), екстезі (500), трамадолу, спайсу, кетаміну та метаболітів імунохроматографічним аналізом.
При цьому Інструкція до комбінованого тесту Wondfo прямо визначає межі придатності результату і потребу в підтвердженні. Вона містить такі положення: «Він забезпечує якісний попередній результат тесту»; «Для отримання підтвердження результату необхідно використовувати альтернативний більш специфічний хімічний метод»; «Оптимальним методом для підтвердження результатів є газова хроматографія/мас-спектрометрія (GC/МS)». Окремо наголошено, що «будь-які результати тестів на наркотичні речовини підлягають клінічному розгляду і професійній оцінці, особливо у випадку позитивних попередніх результатів». Тобто виробник кваліфікує тест як скринінговий інструмент, а не як лабораторний метод, достатній для остаточного висновку. Також Інструкція містить і суттєві застереження щодо ризиків хибних висновків та процедурних помилок, які суд першої інстанції не врахував. Зокрема: «Цей тест представляє собою якісне скринінгове дослідження»; «існує ймовірність технічних або процедурних помилок, а також інших речовин та факторів, які можуть призвести до отримання хибних результатів»; «негативний результат не обов`язково вказує на відсутність наркотичних речовин у зразку»; «за допомогою аналізу неможливо відрізнити наркотичні речовини від деяких інших препаратів або (та) речовин»; «Позитивний результат може бути отриманий при вживанні певних продуктів харчування або харчових добавок». Крім того, Інструкція встановлює критичні умови інтерпретації, зокрема: «Не оцінюйте результати пізніше ніж через 10 хвилин», а також визначає вимоги до зберігання і стабільності. 
Таким чином, навіть виходячи з документа, який визначає призначення і межі використання тесту, результат Wondfo є лише попереднім скринінгом, який потребує підтвердження альтернативним більш специфічним методом, а також потребує суворого дотримання умов застосування. За відсутності в постанові мотивованих посилань на первинну документацію підтверджувального дослідження та на документи, що дозволяють перевірити правильність застосування тесту у цій справі, висновок суду про належність, допустимість і достатність такого доказу є необґрунтованим.
Отже, в даному випадку, отримавши позитивний результат тесту ОСОБА_1 , не було проведено лабораторне дослідження з метою підтвердження наявності наркотичного засобу чи психотропної речовини, як того вимагає вищевказаний Порядок. 
Пунктом 22 Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Також, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.
За таких обставин, висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, зроблений на підставі швидкого тесту та без проведення обов`язкового підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини шляхом лабораторного дослідження, є недійсним.
Такої позиції дотримується і Верховний Суд, який у постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 823/1022/16 вказав, що правильними є висновки судів попередніх інстанції про те, що результати медичного огляду для встановлення факту алкогольного/наркотичного сп`яніння, вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.
Крім того, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити приєднаний до справи відеозапис проходження ОСОБА_1 огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо дотримання порядку такого проходження, оскільки зазначений диск не відтворюється. 
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Суд також наголошує, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).
У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
З наведеного вбачається, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, враховуючи порушення визначеного законом порядку огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, що дає підстави вважати такий огляд недійсним, висновок суду першої інстанції про достатність доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_1 , є помилковим, а отже з огляду на те, що у діях останнього не вбачається складу указаного адміністративного правопорушення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 251, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановив:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Александрова Дмитра Олександровича задовольнити.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду  Ю. Б. Войтко