Справа № 344/3582/24 
Провадження № 22-ц/4808/138/26 
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої   Пнівчук О. В.,
суддів:   Бойчука І. В., Девляшевського В. А.,
з участю секретаря  Панасюк В. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, на рішення Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2025 року, у складі судді Бородовського С. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсним пункту кредитного договору та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Ідея Банк», третя особа ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсним пункту кредитного договору та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовано тим, що 28.09.2018 між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № Z75.00107.004376345 на суму 199 999, 00 грн строком на 18 місяців. Додатковою угодою № Z75.00107.004376345/1 від 21.03.2020 термін дії кредитного договору продовжено на 180 днів, та додатковою угодою № Z75.00107.004376345/1 від 30.11.2020 до кредитного договору № Z75.00107.004376345 термін дії кредитного договору продовжено на 30 календарних днів. 
Між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за яким право вимоги за кредитним договором Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 3 Витягу з реєстру Боржників № 1 від 17.11.2023 вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за Кредитним договором № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018, загальна сума заборгованості за яким станом на 17.11.2023 становить 403 287, 21 грн, з яких: основний борг - 77 570,63 грн; заборгованість за відсотками - 45 884, 37 грн; заборгованість за нарахованими комісіями 279 832, 21 грн.
Вважає, що умови кредитного договору № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 у пункті 1.10 та п 6.1 (Графік щомісячних платежів Графа 7.4. Таблиці) в частині нарахування плати за обслуговування, пункту 4.2. Паспорту споживчого кредиту є несправедливими, надуманими, суперечать вимогам закону «Про захист прав споживачів» та порушують її права, оскільки споживачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно.
Зазначає, що позивачкою ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 сплачено грошові кошти в розмірі 156 594, 99 грн, в тому числі щомісячної оплати за обслуговування, які мають бути перераховані в рахунок погашення кредиту.
Просила визнати недійсним положення пунктів 1.10, 6.1. (графік щомісячних платежів Графа 7.4. таблиці) Кредитного договору № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 в частині нарахування плати за обслуговування, пункту 4.2. Паспорту споживчого кредиту № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором. Зобов`язати АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 з огляду на нікчемність вказаних пунктів, зарахувати грошові кошти, сплачені як комісію за обслуговування кредитного договору № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 у період з 28.09.2018 по 17.11.2023 у розмірі 156 594,99 грн, в рахунок погашення суми тіла кредиту.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2025 року в позові ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк», третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсним пункту кредитного договору та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З. Я. подала апеляційну скаргу. Вважає рішення суду таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.
Зазначає, що 15.04.2024 від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла відповідь на адвокатський запит разом з копією договору факторингу з додатками, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 3 Витягу з реєстру Боржників № 1 від 17.11.2023 вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором на яку товариство набуло право вимоги становить 403 287,21 грн, з яких 279 832,21 грн заборгованість за нарахованими комісіями.
Повторно ознайомившись з умовами кредитного договору, позивачка вважає, що умови кредитного договору № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 року у пункті 1.10 та п 6.1 (Графік щомісячних платежів Графа 7.4. Таблиці) в частині нарахування плати за обслуговування, пункту 4.2. Паспорту споживчого кредиту є несправедливими, суперечать вимогам закону статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Зазначає, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит щодо встановлення плати за обслуговування кредиту, що є підставою для визнання таких положень недійсними.
Вважає, що відповідач АТ «ІДЕЯ БАНК» скористався тим, що позивачу об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а кредитор в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав боржнику відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті.
Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо щомісячної оплати за обслуговування кредиту і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Відповідно до доданих до позовної заяви квитанцій позивачкою в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплачено грошові кошти в розмірі 156 594, 99 грн. 
Зазначає, що в кредитному договорі відсутнє обґрунтування щомісячної оплати за обслуговування, а саме, що входить в цю послугу і що фактично зроблено АТ «Ідея Банк» для можливості встановлення фактичної вартості послуги, яка фактично не була надана. 
Тому встановлення АТ «Ідея Банк» в кредитному договорі у пункті 1.10 обов`язку позичальника по сплаті щомісячної комісії за обслуговування кредиту та інших ніж плата за користування кредитними коштами не може вважатися самостійною послугою, що замовляється, є несправедливими та незаконними, та відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» містить ознаки нечесної підприємницької банківської практики з боку банку. Плата за послуги, які надаються банком позичальнику, повинна бути розумною та пропорційною, відповідати обсягу та характеру виконаної банком роботи під час надання такої послуги. 
Суд першої інстанції перевіряючи умови зазначеного кредитного договору не звернув уваги на те, що сплата коштів за обслуговування кредиту, тобто коштів, які супроводжують кредит, є несправедливою умовою кредитного договору, а тому підлягає визнанню недійсною.
Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.
АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» правом на подачу відзиву не скористались.
Представник позивачки ОСОБА_2 – адвокат Зачепіло З. Я. надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі апелянта.
Представники відповідачів АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ч. 2 с. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. 
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам не відповідає.
Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов оспорюваного кредитного договору вимогам законодавства та про несправедливість його умов, тому вимога про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором з огляду на нікчемність пунктів даного договору в частині нарахування плати за обслуговування не підлягає до задоволення, оскільки є похідною.
З таким висновком колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.09.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z75.00107.004376345.
Відповідно п. 1.1. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 199 999,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.
Згідно п. 1.2. Кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 18 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.
Додатковою угодою № Z75.00107.004376345/1 від 31.03.2020 до кредитного договору термін дії кредитного договору продовжено на 180 календарних днів.
Додатковою угодою № Z75.00107.004376345/1 від 30.11.2020 до кредитного договору термін дії кредитного договору продовжено на 30 календарних днів.
17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17112023.
Пунктом 1.10. Кредитного договору передбачено, що за обслуговування кредиту банком, що включає в себе надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.
Пунктом 2.1. Кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 18 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюються на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в Банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такий черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк плати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1. цього Договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в т. ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом).
Згідно з пунктом 5.1. Кредитного договору позичальник заявляє та гарантує, що уся інформація, відомості та документи (у тому числі ті, що містяться у даному Договорі та кредитній справі Позичальника у Банку), які повідомлені та надані ним банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності; кредит одержується ним на поточні потреби та не пов`язаний із підприємницькою діяльністю; банк перед укладенням угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами банку і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу даного Договору вручено йому банком при підписанні даного Договору; умови даного договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам, а також надає свою згоду на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій інформації про нього, а також третім особам, у випадку невиконання Позичальником взятих на себе зобов`язань.
Пунктом 5.2. Кредитного договору передбачено, що цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
У пункті 5.7. Кредитного договору зазначено, що згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 109,97047425%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладення Договору складає 299 822,97 грн. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення Позичальником грошових зобов`язань відповідно до п. 2.1. цього Договору та за дії процентної ставки, вказаної в п. 1.4. Договору.
У пункті 6.1. Кредитного договору встановлено Графік щомісячних платежів за кредитним договором на 18 місяців.
Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) міститься в паспорті споживчого кредиту, яку особисто підписано позичальником 28 вересня 2018 року і в якій зазначено, що ОСОБА_1 підтверджує, що кредитодавець ПАТ «Ідея Банк», до підписання кредитного договору, надав позичальнику в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, копія якого особисто долучена до позовної заяви позивачем.
Згідно п. 6.1 Договору визначено графік щомісячних платежів за кредитним договором, які наведені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (п.6.1), відповідно до якого плата за обслуговування кредиту (графа 7.4) визначена у розмірі 4999 грн щомісячно та становить 84999,66 грн.
Також п. 4.2 Паспорта споживчого кредиту у якому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартна форма), з якою споживача ОСОБА_1 було ознайомлено 28.09.2018 року, передбачено плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,50% щомісячно від початкової суми кредиту.
Факт укладення даного договору, отримання кредитних коштів та часткового виконання відповідачем своїх зобов`язань сторонами не заперечується.
Згідно Витягу з Реєстру Боржників №1 від 17.11.2023 до фактора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від АТ «Ідея банк» перейшло право вимоги за Кредитним договором № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 року, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 403287,21 грн, з яких: 77570,63 заборгованість за основним боргом; 45884,37 заборгованість за відсотками та 279832,21 грн заборгованість за комісією. 
Відповідно до пункту 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторінвчиняє на власну користь.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до пункту 3.2.4. кредитного договору № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 року позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом.
Пунктом 1.10 кредитного договору позичальнику встановлено плату за обслуговування кредиту, що включає в себе плату за: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
Розмір цієї плати визначений у пункті 6 кредитного договору, яким передбачено графік платежів за кредитом.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 08 червня 2017 року N 49 банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Загальні витрати за споживчим кредитом, це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, банк може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. 
Пунктом 1.10 кредитного договору банком встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.
Розмір плати за обслуговування кредиту визначений у пункті 6 кредитного договору (у графіку щомісячних платежів) та встановлений у розмірі 4999 грн щомісячно.
Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.
При цьому одночасно пунктом 3.2.4. кредитного договору визначено, що позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом.
Зміст пункту 3.2.4. кредитного договору фактично дублює положення пункту 1.10 кредитного договору в розрізі послуг щодо надання інформації за кредитом (розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості, тощо), але в пункті 3.2.4. кредитного договору безоплатно, а в пункті 1.4 кредитного договору - з оплатою наданих послуг.
Отже на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць послуги з надання інформації по рахункам позичальника мають оплатний характер, що суперечить як змісту пункту 3.2.4. кредитного договору, так і вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, то положення пунктів 1.10 та 6 кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 а АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду Справа у постанові від 13 липня 2022 року, в справі №496/3134/19, провадження № 14-44цс21.
Стосовно способу захисту порушеного права позивачки колегія суддів виходить із того, що Велика Палата Верховного Суду у пунктах 71-73 постанови від 10 квітня 2019 року у справі N 463/5896/14-ц (провадження N 14-90 цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи iнтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
Позивачка просила визнати недійсними положення 1.10, 6.1. (графік щомісячних платежів Графа 7.4. таблиці) Кредитного договору № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018, пункту 4.2. Паспорту споживчого кредиту.
Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Taкi висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі N 910/3009/18 (провадження N 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі N 916/1415/19 (провадження N 12-80гс20). 
Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу.
Таким чином позовні вимоги про визнання недійсними положень пунктів 1.10 та 6.1 кредитного договору, п.4.2 Паспорту споживчого кредиту не підлягають задоволенню саме у зв`язку із обранням неналежного способу захисту порушеного права.
Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Згідно Витягу з Реєстру Боржників №1 від 17.11.2023 до фактора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від АТ «Ідея банк» перейшло право вимоги за Кредитним договором № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 року, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 403287,21 грн, з яких: 77570,63 заборгованість за основним боргом; 45884,37 заборгованість за відсотками та 279832,21 грн заборгованість за комісією. 
Матеріали справи не містять доказів яку саме суму коштів сплачених позивачкою на виконання умов кредитного договору зараховано в рахунок погашення комісії, відтак позовні вимоги про зарахування грошових коштів сплачених як комісію за обслуговування кредитного договору в період з 28.09.2018 по 17.11.2023 у розмірі 156594 грн в рахунок погашення кредиту – до задоволення не підлягають.
З огляду на встановлені у справі обставини щодо нікчемності пунктів 1.10 та 6.1 кредитного договору, п.4.2 паспорту споживчого кредиту у порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину слід зобов`язати ПАТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 28 вересня 2018 року № Z75.00107.004376345 з огляду на нікчемність вищезазначених положень договору та Паспорту споживчого кредиту.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки доводам сторонни позивача щодо недійсності положень кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту про справляння позичальником плати за обслуговування кредиту ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, відтак рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2025 року скасувати та постановити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсним пункту кредитного договору та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z75.00107.004376345 від 28.09.2018 з огляду на нікчемність пунктів 1.10, 6.1. цього договору, пункту 4.2 Паспорту споживчого кредиту.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 22 січня 2026 року.

Головуюча       О. В. Пнівчук
Судді:        І. В. Бойчук
В. А. Девляшевський