ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2025 р. Справа№ 910/6548/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ходаківської І.П.
суддів: Демидової А.М. 
Владимиренко С.В. 

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії"
на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2025
у справі № 910/6548/25 (суддя Н.Б. Плотницька)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоліт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії"
про стягнення 67 958 грн 60 коп

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Водоліт" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії" про стягнення 67 958 грн 60 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 09.09.2022 № 0909202/134-Т в частині поставки оплаченого товару, у зв`язку з чим позивач вимагає повернути попередню оплату в розмірі 67 958 грн 60 коп.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.07.2025 у справі № 910/6548/25 позов задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоліт" заборгованість у розмірі 67 958 грн 60 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн 00 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач обов`язок щодо поставки товару не виконав, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі вартості фактично передплаченого непоставленого товару, яку позивач просив стягнути в судовому порядку.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Київської області від 30.07.2025 у справі № 910/6548/25, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 530, 689, 693 ЦК України, ст. 74 ГПК України, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

При цьому скаржник зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту – стягнення заборгованості за договором, а не повернення суми авансу. 

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін. 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2025 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І. П., судді: Владимиренко С. В., Демидова А. М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії" на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2025 у справі № 910/6548/25 та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору поставки від 09.09.2022 № 09092022/134-Т, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Водоліт" як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії" як постачальником останнє зобов`язалося поставити покупцю бетонні та залізобетонні вироби, товарний бетон, бетонні суміші готові, будівельні розчини, та інше (надалі - товар), а покупець - приймати та оплачувати такий товар.

Згідно пункту 1.4. договору асортимент та кількість кожної конкретної партії товару, що поставляється за цим договором протягом строку його дії, визначаються згідно замовлень, та вказуються у специфікаціях та/або товарно-транспортних та видаткових накладних, за якими був поставлений товар, далі - "накладні". Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару по видатковій накладній, виданій постачальником, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації в розумінні статті 266 Господарського Кодексу України. Товар, прийнятий покупцем по видатковій накладній не підлягає поверненню за ініціативою покупця, окрім випадків його невідповідності якості, або якщо кількість переданого товару перевищує кількість, що заявлена покупцем. 

Згідно з п. 2.1. договору поставка товару здійснюється постачальником протягом строку дії договору, відповідно до попереднього замовлення покупця, в якому визначається найменування (вид), марка, кількість та обсяг товару, дату поставки, місце та умови поставки, спосіб розвантаження товару покупцем та інші умови.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що поставка здійснюється партіями, по факту отримання та узгодження відповідних замовлень покупця. У разі зміни покупцем дати поставки товару, покупець зобов`язаний повідомити про це постачальника у термін до 3 робочих днів до запланованої дати поставки (у випадку поставки бетонної суміші та/чи товарного бетону - не пізніше, ніж за три години до запланованого часу поставки товару на об`єкт покупця. Максимальний безоплатний термін зберігання продукції на складах постачальника 15 календарних днів. У разі якщо термін поставки переноситься покупцем без обґрунтованих причин на триваліший термін, постачальник має право вимагати оплату за зберігання продукції на складах постачальника у розмірі 0,01 % від загальної вартості товару.

У випадку, якщо постачальник з технічних причин (наприклад, поломка виробничого обладнання, централізованого відключення електроживлення), незалежних від дій постачальника, не має можливості поставити замовлений товар у вказаний термін, визначений в замовленні, він повинен повідомити про це покупця (у разі поставки бетону повідомити негайно), будь яким способом, назначивши при цьому той термін, на який поставка товару буде можливою.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що прийом-передача товару по кількості та якості здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства: по кількості - згідно товарно-транспортної накладної, по якості - згідно даних сертифікату відповідності та паспорту якості на товар. У разі якщо покупець протягом З робочих днів не звернувся до продавця з претензією щодо кількісних та якісних недоліків продукції, товар вважається прийнятим за кількістю та якістю.

Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна на товар, який буде поставлено постачальником в межах дії цього договору, зазначається у затвердженому постачальником прайсі на товари та послуги, який знаходиться за посиланням: budindustriya.kiev.ua/spip.php?article15, та являється додатком 1 до договору. Ціни на товар згідно прайсу змінюються у затвердженому порядку. Остаточна вартість товару та актуальна ціна на день заключення договору можуть відрізнятися від ціни прайсу, у такому випадку слід керуватися ціною що вказується у специфікації та/або видаткових накладних.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за замовленням покупця на поставку, постачальник формує рахунок-фактуру на 100 % передплату для кожної конкретної партії товару, після оплати якого постачальник стає зобов`язаним поставити товар, а покупець прийняти його.

На виконання умов договору 05.02.2025 сторонами узгоджено і позивачем внесено передоплату за замовлений товар в сумі 67 958,60 грн відповідно до наданого відповідачем рахунку-фактури № 54 від 05.02.2025.

Відповідач, в свою чергу, замовлений і оплачений позивачем товар не поставив, що і стало підставою для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Водоліт" з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. 

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України).

Відповідно до статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не було здійснено узгоджену поставку товару, який був оплачений позивачем відповідно до наданого відповідачем рахунку-фактури № 54 від 05.02.2025 на загальну суму 67 958,60 грн. 

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, сформувала правовий висновок, згідно з яким аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема за товар який має бути поставлений. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у постачальника (продавця) виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням.

Вказане зобов`язання відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України виникає в особи, яка отримала попередню оплату і не виконала обов`язку з поставки, фактично у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами строку поставки, після настання якого постачальник (продавець) має усвідомлювати протиправний характер неповернення грошових коштів.

Тобто, за висновками Великої Палати Верховного Суду у постачальника (продавця) виникає зобов`язання повернути покупцю суму передоплати (сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 та ч. 1 ст. 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки.

З огляду на викладене, відсутність належних доказів здійснення відповідачем поставки товару на сплачену позивачем суму, правомірним є висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми сплаченої позивачем передоплати.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2024 у справі № 910/6548/25 залишити без змін. 

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська 

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко