ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року 
м. Київ

справа №826/20221/16
адміністративне провадження № К/990/40215/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Гриціва М.І.,  Рибачука А.І., 

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції матеріали за заявою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про поворот виконання судового рішення в частині виконаного на користь ОСОБА_1 у справі № 826/20221/16
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Приватбанк» Соловйової Наталії Анатоліївни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ  КБ  «Приватбанк» Шевченка Андрія Миколайовича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ  КБ  «Приватбанк» Славкіної Марини Анатоліївни, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (наразі Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк»), Кабінету Міністрів України (як процесуального правонаступника Міністерства фінансів України), Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», за участю Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішень, поворот їх виконання, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою адвоката Новака Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі №826/20221/16 (колегія суддів у складі головуючого судді - Кобаля М. І., суддів: Бужак Н. П., Оксененка О. М.)
УСТАНОВИВ :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
У грудні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просили суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України (далі Комісія) від 13.12.2016 № 105 у частині визнання позивачів пов`язаними з Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ «КБ «Приватбанк») особами;
визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Приватбанк» (далі Фонд, уповноважена особа Фонду відповідно) Соловйової Н. А. від 20.12.2016 № 22 у частині, що стосується прав та інтересів позивачів щодо зупинення/блокування/припинення чи будь-якого іншого обмеження здійснення видаткових (витратних) готівкових та/або безготівкових операцій за депозитними чи будь-якими іншими рахунками, відкритими у ПАТ «КБ «Приватбанк»;
визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2887 про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку ПАТ  КБ  «Приватбанк» у частині, що стосується прав та інтересів позивачів;
визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2891 про здійснення розрахунково-касового обслуговування під час тимчасової адміністрації у ПАТ  «КБ «Приватбанк» у частині, що стосується прав та інтересів позивачів;
визнати нечинними з моменту укладення договір про придбання акцій та акт приймання-передачі від 20.12.2016 № 101/2016, укладені між ПАТ «КБ «Приватбанк», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду Славкіна М. А., та ОСОБА_2 , від імені якого діяла уповноважена особа Фонду Шевченко А. М.;
визнати нечинними з моменту укладення договір про придбання акцій та акт приймання-передачі від 20.12.2016 № 100/2016, укладені між ПАТ «КБ «Приватбанк», від імені якого діяв Фонд в особі уповноваженої особи Славкіної М. А., та ОСОБА_1 , від імені якого діяла уповноважена особа Фонду Шевченко А. М.;
визнати нечинними з моменту укладення договір про придбання акцій та акт приймання-передачі від 20.12.2016 № 102/2016, укладені між ПАТ «КБ «Приватбанк», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду Славкіна М. А. , та ОСОБА_4 , від імені якої діяла уповноважена особа Фонду Шевченко А. М. ;
визнати нечинними з моменту укладення договір про придбання акцій та акт приймання-передачі від 20.12.2016 № 83/2016, укладені між ПАТ «КБ «Приватбанк», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду Славкіна М. А. , та ОСОБА_5 , від імені якої діяла уповноважена особа Фонду Шевченко А. М. ;
- визнати нечинними з моменту укладення договір про придбання акцій та акт приймання-передачі від 20.12.2016 № 92/2016, укладені між ПАТ «КБ «Приватбанк», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду Славкіна М. А. , та ОСОБА_6 , від імені якої діяла уповноважена особа Фонду Шевченко А. М. ;
визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2893 про погодження умов продажу неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Приватбанк» у частині, що стосується інтересів позивачів;
визнати нечинними з моменту укладання договір купівлі-продажу акцій банку та акт виконання зобов`язань від 21.12.2016 № БВ-744/16/13010-05/131, укладені між державою в особі Міністерства фінансів України та усіма особами, які станом на 21.12.2016 були власниками простих іменних акцій ПАТ «КБ «Приватбанк», від імені яких діяла уповноважена особа Фонду Шевченко А. М., в інтересах та за рахунок якої діяло Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» у частині, що стосується інтересів позивачів;
визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду Соловйової Н. А. від 21.12.2016 № 44 про перерахування коштів пов`язаних з банком осіб у частині, що стосується прав та інтересів позивачів;
стягнути з ПАТ «КБ «Приватбанк»: 151 011 000,00 грн як основну суму списаного депозиту та 72  353,69 доларів США, 6 759,52 євро як ненараховані проценти за депозитами за період з 22.12.2016 по 22.02.2017 на користь ОСОБА_2 ; 514 126 000,00 грн - на користь ОСОБА_1 ; 163 052 960,00 грн як основну суму списаного депозиту та 80  955,90   доларів США, 1 105,10 євро як ненараховані проценти за депозитом за період з 22.12.2016 по 22.02.2017 на користь ОСОБА_4 ; 174 504 680,00 грн як основну суму списаного депозиту та 91 850,00 доларів США як ненараховані проценти за депозитом за період з 22.12.2016 по 22.02.2017 на користь ОСОБА_5 ; 44 835 000,00 грн як основну суму списаного депозиту та 21 074,00 доларів США ненарахованих процентів за депозитом за період з 22.12.2016 по 22.02.2017 на користь ОСОБА_6 як поворот виконання: рішення Комісії від 13.12.2016 № 105; рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 року № 2887 про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Приватбанк»; рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2891 про здійснення розрахунково-касового обслуговування під час тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Приватбанк»; договорів придбання акцій та актів приймання-передачі від 20.12.2016 № 83/2016, 92/2016, 100/2016, 101/2016, 102/2016; рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2893 про погодження умов продажу неплатоспроможного банку ПАТ  КБ  «Приватбанк»; договору купівлі-продажу акцій банку та акта виконання зобов`язань від 21.12.2016 № БВ-744/16/13010-05/131; наказу уповноваженої особи Фонду Соловйової Н. А. від 21.12.2016 № 44 «Про перерахування коштів пов`язаних осіб» у частині, що стосується прав та інтересів позивачів.
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 17.05.2017, яку залишив без змін Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.11.2017, позов задовольнив повністю.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2020 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017, провадження в адміністративній справі № 826/20221/16 закрито.
Великою Палатою Верховного Суду роз`яснено позивачам, що розгляд частини позовних вимог цієї справи (щодо стягнення з ПАТ «КБ «Приватбанк» сум грошових коштів (основних сум списаних депозитів та ненарахованих на них процентів станом на 22.02.2017), як поворот виконання усіх оспорюваних у справі рішень відповідачів, а також договорів про придбання акцій з актами приймання-передачі до них та договору купівлі-продажу акцій банку з актом виконання зобов`язань до нього) віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції та що вони мають право протягом 10 діб з дня отримання копії цієї постанови звернутися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про передачу справи за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Верховного Суду від 23.09.2020 заяву позивачів про передачу справи №826/20221/16 за встановленою юрисдикцією задоволено. Справу №826/20221/16 передано до Печерського районного суду міста Києва.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23.10.2020 про відкриття провадження у справі № 826/20221/16-ц прийнято позовну заяву та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
17.06.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли заяви представника АТ  «КБ «ПриватБанк» Бауліної В. О. про поворот виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2017 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017 у справі № 826/20221/16, а саме:
1) заява вх. №03-13/4349/21 щодо повороту виконання судового рішення, виконаного на користь ОСОБА_1 , шляхом стягнення коштів, сплачених на виконання судового рішення. У заяві представник АТ «КБ «ПриватБанк» також просив зупинити провадження з розгляду цієї заяви до встановлення правонаступництва ОСОБА_1 (у зв`язку з його смертю);
2) заява вх. №03-13/4350/21 щодо повороту виконання судового рішення, виконаного на користь ОСОБА_2 , шляхом стягнення коштів, сплачених на виконання судового рішення;
3) заява вх. №03-13/4351/21 щодо повороту виконання судового рішення, виконаного на користь ОСОБА_4 , шляхом стягнення коштів, сплачених на виконання судового рішення;
4) заява вх. №03-13/4353/21 щодо повороту виконання судового рішення, виконаного на користь ОСОБА_5 , шляхом стягнення коштів, сплачених на виконання судового рішення;
5) заява вх. №03-13/4356/21 щодо повороту виконання судового рішення, виконаного на користь ОСОБА_6 , шляхом стягнення коштів, сплачених на виконання судового рішення.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2021 об`єднано до спільного розгляду і вирішення заяву представника АТ «КБ «ПриватБанк» Бауліної В. О. про поворот виконання судових рішень щодо ОСОБА_6 в адміністративній справі №826/20221/16 про визнання протиправними та скасування рішень, поворот їх виконання, та заяви, зареєстровані за вх. № 03-13/4350/21, № 03-13/4351/2, № 03-13/4353/21.
Таким чином, після постановлення Окружним адміністративним судом міста Києва ухвали від 07.07.2021 у провадженні суду перебували:
- заява представника АТ «КБ «ПриватБанк» Бауліної В. О. про поворот виконання судового рішення, виконаного на користь ОСОБА_1 (вх. №03-13/4349/21);
- об`єднані в одне провадження заяви представника АТ «КБ «ПриватБанк» Бауліної В. О. про поворот виконання судового рішення, виконаного на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (вх. №03-13/4356/21, вх. №03-13/4350/21, вх. №03-13/4351/21, вх. №03-13/4353/21).
Заяву про поворот виконання рішення 03-13/4349/21 обґрунтовано тим, що АТ КБ «ПриватБанк», як відповідач, добровільно виконав рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2017, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017, зокрема, в частині стягнення коштів з АТ   КБ   «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 . 
Надалі ці судові рішення були скасовані постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2020, а провадження у справі закрито, тому, на переконання, заявника у АТ  КБ  «ПриватБанк» виникло право в порядку частини першої статті 380 КАС України, звернутись до суду з цією заявою. 
Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 передано заяву про поворот виконання судового рішення у справі № 826/20221/16 в частині виконаного на користь ОСОБА_1 за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.
Постановляючи ухвалу про передачу заяви про поворот виконання судового рішення у справі №  826/20221/16 в частині виконаного на користь ОСОБА_1 за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва, Київський окружний адміністративний суд виходив з того, що спір у справі № 826/20221/16-ц не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, справу Печерським районним судом м. Києва не розглянуто, заява про поворот виконання має бути розглянута судом, за наслідками розгляду справи з підстав, визначених частиною другою статті 444 ЦПК України. 
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 09.09.2025 скасував ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 про передачу матеріалів заяви за підсудністю, справу №826/20221/16 направив для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу №826/20221/16 (як зазначено в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції) для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду, Шостий апеляційний адміністративний суд, зазначивши, що заява про поворот виконання судового рішення повинна бути розглянута судом, який розглядає справу, тобто в даному Печерським районним судом міста Києва, адже позовна заява по якій було ухвалено рішення в адміністративному судочинстві, шляхом виплати коштів, в послідуючому була передана на розгляд до Печерського районного суду міста Києва, де і знаходиться на даний час. Однак, передача заяви про поворот виконання судового рішення за підсудністю взагалі не передбачена нормами КАС України за правилами юрисдикції, а тому суд першої інстанції був зобов`язаний прийняти відповідне рішення щодо вимог вказаних у заяві.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погоджуючись з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025, адвокат Новак Андрій Ігорович, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить змінити друге речення резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі №   826/20221/16, виклавши її у наступній редакції: «Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 про передачу матеріалів заяви за підсудністю - скасувати, провадження за заявою АТ КБ «Приватбанк» про поворот виконання рішення у справі №   826/20221/16 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України».
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, помилково застосував статтю 320 КАС України замість статті 319 КАС України, у зв`язку з чим справу № 826/20221/16 було протиправно направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Водночас, на переконання заявника, судове провадження у справі №  826/20221/16-ц у Печерському районному суді міста Києва є фактично новим розглядом цієї справи, що має місце унаслідок скасування Верховним Судом рішень адміністративних судів першої та апеляційної інстанцій. Провадження у справі за заявою про поворот виконання рішень у справі № 826/20221/16 підлягало закриттю Шостим апеляційним адміністративним судом з підстав неможливості розгляду даної заяви в судах адміністративної юрисдикції на підставі частини першої статті 319 КАС України.
Від АТ КБ «ПриватБанк» до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі №826/20221/16, поданою адвокатом Новаком А.І. в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У разі розгляду по суті касаційної скарги, відмовити у задоволенні касаційної скарги на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі №826/20221/16.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач акцентує увагу на тому, що в даному випадку предметом апеляційного перегляду була ухвала суду першої інстанції, визначена у пункті 6 частини першої статті 294 КАС України. КАС України не передбачає права касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за наслідками апеляційного перегляду ухвали, зазначеної в пункті 6 частини першої статті 294 КАС України (щодо передачі справи на розгляд іншого суду). Відтак, на переконання відповідача, касаційне провадження відкрито за касаційною скаргою, поданою на судові рішення, які касаційному оскарженню не підлягають, через що касаційне провадження у справі підлягає закриттю як таке, що відкрите помилково.
Обґрунтовуючи підстави закриття касаційного провадження у справі, представник АТ  КБ  «ПриватБанк» покликається на правові висновки Верховного Суду, викладені Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 27.11.2019 у справі №817/1768/18, від 08.10.2019 у справі №766/12353/18, від 05.02.2020 у справі №826/4866/18, а також у постанові від 15.05.2019 у справі №761/10509/17.
Зауважив також відповідач, що такий процесуальний наслідок (закриття касаційного провадження) застосовано, у тому числі, в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.03.2025 у справі №380/970/24 та ухвалах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №  640/1266/19, від 21.11.2019 у справі № 640/2306/19, від 21.01.2020 у справі № 629/1261/15-а, від 17.01.2022 у справі № 460/3101/18, від 23.01.2023 у справі № 540/5393/21, від 13.02.2025 у справі № 380/10067/24, від 20.03.2025 у справі № 260/10760/23, від 12.09.2025 у справі №  420/450/22, від 01.10.2025 у справі № 400/6156/24.
Заперечуючи по суті касаційної скарги, відповідач зазначив, що питання закриття провадження за заявою Банку про поворот виконання судових рішень у адміністративній справі №826/20221/16 в частині вимог до ОСОБА_1 не було предметом вирішення у суді першої інстанції, тому таке питання не може бути вирішено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у даному провадженні.
Відповідач також наголошує на тому, що за наслідками закриття провадження в адміністративній справі, Велика Палата Верховного Суду ухвалила судове рішення не про направлення справи на новий розгляд, а про передачу справи для розгляду за встановленою юрисдикцією. 
За наведених обставин, заява про поворот виконання рішення в адміністративній справі №  826/20221/16 подана до Київського окружного адміністративного суду з дотриманням приписів частини сьомої статті 380 КАС України, як до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Оскільки частиною сьомою статті 380 КАС України визначено компетентний суд для вирішення питання про поворот виконання судового рішення, яке не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті (а саме, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції), то таке питання не може бути вирішено іншим судом (який не розглядав справу як суд першої інстанції і не ухвалював скасоване рішення), тим більше який відноситься до іншої юрисдикції.
Представник позивачів надіслав заперечення на відзив представника АТ КБ «ПриватБанк», за змістом якого заперечує проти задоволення клопотання про закриття касаційного провадження проти заперечень по суті відзиву на касаційну скаргу, вказуючи на неможливість закриття касаційного провадження у справі з підстав, що не передбачені КАС України.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Ухвалою Верховного Суду від 14.10.2025 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою адвоката Новака Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі №826/20221/16.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 17.05.2017, яку залишив без змін Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.11.2017 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» Соловйової Наталії Анатоліївни, Шевченка Андрія Миколайовича , Славкіної Марини Анатоліївни , АТ   КБ   «Приватбанк»), Кабінету Міністрів України (як процесуального правонаступника Міністерства фінансів України), ПАТ «Укргазбанк» про визнання протиправними та скасування рішень, поворот їх виконання задовольнив повністю.
Цими судовими рішеннями, зокрема, вирішено: стягнути з ПАТ «КБ «Приватбанк»: 151 011 000 грн як основну суму списаного депозиту та 72 353,69 долара США, 6 759,52 євро як ненараховані проценти за депозитами за період з 22.12.2016 по 22.02.2017 на користь ОСОБА_2 ; 514  126  000   грн на користь ОСОБА_1 ; 163 052 960 грн як основну суму списаного депозиту та 80 955,90 долара США, 1 105,10 євро як ненараховані проценти за депозитом за період з 22.12.2016 по 22.02.2017 на користь ОСОБА_4 ; 174 504 680 грн як основну суму списаного депозиту та 91  850 доларів США як ненараховані проценти за депозитом за період з 22.12.2016 по 22.02.2017 на користь ОСОБА_5 ; 44 835 000 грн як основну суму списаного депозиту та 21  074 долари США ненарахованих процентів за депозитом за період з 22.12.2016 по 22.02.2017 на користь ОСОБА_6 як поворот виконання: рішення Комісії від 13.12.2016 № 105; рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2887 про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку - ПАТ «КБ «Приватбанк»; рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2891 про здійснення розрахунково-касового обслуговування під час тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Приватбанк»; договорів придбання акцій та актів приймання-передачі від 20.12.2016 № 83/2016, 92/2016, 100/2016, 101/2016, 102/2016; рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2893 про погодження умов продажу неплатоспроможного банку - ПАТ «КБ «Приватбанк»; договору купівлі-продажу акцій банку та акта виконання зобов`язань від 21.12.2016 № БВ-744/16/13010-05/131; наказу уповноваженої особи Фонду Соловйової Н. А. від 21.12.2016 № 44 «Про перерахування коштів пов`язаних осіб» у частині, що стосується прав та інтересів позивачів.
Велика Палата Верховного Суду постановою від 15.06.2020 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017 скасувала, провадження в адміністративній справі №  826/20221/16 закрила.
Роз`яснила позивачам, що розгляд частини позовних вимог цієї справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції та що вони мають право протягом десяти діб з дня отримання копії цієї постанови звернутися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про передачу справи за встановленою юрисдикцією
У червні 2020 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6 про передачу справи № 826/20221/16 до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи, у якій, посилаючись на положення частини п`ятнадцятої статті 28 ЦПК України, враховуючи, що місцезнаходженням ряду відповідачів є Печерський район міста Києва, просили передати цю справу до Печерського районного суду міста Києва.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23.09.2020 справа № 826/20221/16 передана до Печерського районного суду міста Києва.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2020 прийнята позовна заява та відкрито провадження у цивільній справі № 826/20221/16-ц.
17.06.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк» про поворот виконання судових рішень щодо ОСОБА_1 , яку ухвалою від 13.07.2021 призначено до розгляду на 20.07.2021.
Заява про поворот виконання рішення у справі №826/20221/16 обґрунтована тим, що скасованими судовими рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2017 та Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017 стягнуто кошти з АТ  КБ  «ПриватБанк», зокрема, на користь ОСОБА_1 , а після набрання законної сили ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017, якою залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2017 про задоволення позову у адміністративній справі № 826/20221/16, АТ КБ «ПривтБанк», як відповідач, здійснив заходи на добровільне виконання судових рішень у справі.
У судовому засіданні 20.07.2021 представником АТ КБ «ПриватБанк» зазначено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим Окружним адміністративним судом м. Києва постановлена ухвала про зупинення провадження за заявою АТ КБ «ПриватБанк» про поворот виконання судових рішень щодо ОСОБА_1 в адміністративній справі № 826/20221/16 до встановлення правонаступника ОСОБА_1 .
Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.
Згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №2825-ІХ, установлено, що з дня набрання чинності цим Законом: Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
29.07.2024 Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою прийняв до провадження справу № 826/20221/16 за заявами АТ КБ «ПриватБанк» про поворот виконання судових рішень у справі. 
Ухвалою від 03.03.2025 Київський окружний адміністративний суд вирішив заяву про поворот виконання судового рішення у справі № 826/20221/16 в частині виконаного на користь ОСОБА_1 передати за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 09.09.2025 скасував ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 про передачу матеріалів заяви за підсудністю скасував, а справу №826/20221/16 направив для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Правові питання застосування повороту виконання судових рішень врегульовано положеннями статті 380 КАС України.
Частинами першою-третьою статті 380 КАС України визначено випадки коли суд вирішує питання про поворот виконання.
Зокрема, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4)  задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2)  залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
При цьому, згідно вимог частини сьомої статті 380 КАС України якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У відповідності до частини четвертої статті 380 КАС України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання компетенції розгляду заяви про поворот виконання, дійшов висновку, що по суті Велика Палата Верховного Суду в частині позовних вимог щодо стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" сум грошових коштів (основних сум списаних депозитів та ненарахованих на них процентів станом на 22.02.2017), направила справу на новий розгляд до суду першої інстанції іншої юрисдикції.
Крім того, суд першої інстанції встановив та врахував, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва 23.10.2020 прийнято справу до провадження та на даний час не розглянуто, рішення по суті справи не прийнято, у зв`язку з чим, в силу вимог статті 444 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення, має вирішувати питання про поворот виконання, якщо ним буде закрито провадження у справі, залишено позов без розгляду, відмовлено в позові повністю або ж задоволено позовні вимоги в меншому розмірі. 
Шостий апеляційний адміністративний суд, погодившись із висновками суду першої інстанції про те, що заява про поворот виконання судового рішення повинна бути розглянута судом, який розглядає справу, тобто в даному випадку Печерським районним судом міста Києва, адже позовна заява по якій було ухвалено рішення в адміністративному судочинстві, шляхом виплати коштів, надалі була передана на розгляд до Печерського районного суду міста Києва, де і знаходиться на даний час, вказав на те, що передача заяви про поворот виконання судового рішення за підсудністю взагалі не передбачена нормами КАС України. 
Отже, суди як першої, так і апеляційної інстанції у провадженні за заявою АТ КБ «ПриватБанк» про поворот виконання судового рішення, дійшли висновку про те, що така заява повинна бути розглянута судом, що розглядає справу, тобто в даному випадку Печерським районним судом міста Києва. 
З такими висновками судів попередніх інстанцій погоджується і Верховний Суд, виходячи з такого. 
Поворот виконання судового рішення є інститутом адміністративного судочинства, що спрямований на повернення стягнутих грошових сум на підставі рішення суду, що було скасоване.
Як зазначив в своєму рішенні Конституційний Суд України від 02.11.2011 № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Отже, поворот виконання рішення спрямований на забезпечення інтересів добросовісного боржника, який виконав судове рішення, яке згодом скасоване як помилкове.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2019 у справі №569/15646/16-ц також сформулювала висновок про те, що поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.
Отже, вирішальною підставою для здійснення повороту судового рішення є скасування чи зміна судом вищої інстанції вже виконаних постанов чи рішень суду, а також реалізація скасованого рішення суду внаслідок одержання стороною майна. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.
Крім того, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що у статті 380 КАС України законодавець виокремлює у її частині другій порядок вирішення питання про поворот виконання судового рішення у разі повернення справи на новий розгляд. 
За такого правового регулювання, змісту і структури статті 380 КАС України та суті інституту повороту виконання судового рішення, слід дійти висновку, що забезпечення прав учасників справи, яке полягає у поверненні сторін виконавчого провадження у попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення, має бути здійснено за результатами закінчення розгляду справи.  
Водночас, як зазначено вище, Велика Палата Верховного Суду у цій справі (в частині позовних вимог, які стосуються питання повороту виконання судового рішення) закрила провадження у справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України. 
Своєю чергою, за наслідком закриття провадження у справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, у суду виникає обов`язок роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи, а у позивача - право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією (частина перша стаття 239 КАС України).
Аналогічно питання повороту виконання судових рішень врегульовано статтею 444 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Судами у цій справі встановлено, що позивачі скористались правом на звернення із заявою про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено її розгляд.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23.09.2020 задоволено заяву позивачів про передачу справи №   826/20221/16 за встановленою юрисдикцією. Справу № 826/20221/16 передано до Печерського районного суду міста Києва.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду.
17.06.2021, тобто після передачі справи за встановленою юрисдикцією та прийняття її до провадження Печерським районним судом міста Києва, до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк» щодо повороту виконання судового рішення, виконаного на користь ОСОБА_1 .
Підсумовуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що заява про поворот виконання судового рішення має бути вирішена судом, який розглядає справу, в даному випадку -  Печерським районним судом міста Києва. 
Обґрунтованими також є висновки суду апеляційної інстанції про те, що застосовані Київським окружним адміністративним судом процесуальні наслідки звернення відповідача із заявою не до того суду, який має компетенцію розглядати таку заяву, шляхом передачі заяви про поворот виконання судового рішення за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва, не передбачені КАС України.
Так, матеріали провадження за заявою АТ КБ «ПриватБанк» про поворот виконання судового рішення свідчать про те, що окружним адміністративним судом було відкрито провадження за вказаною заявою, після чого, встановивши, що така заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, позаяк справа перебуває на розгляді у Печерському районному суді м.   Києва, Київський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що заява про поворот виконання має бути розглянута судом, за наслідками розгляду справи з підстав, визначених частиною другою статті 444 ЦПК України. 
При цьому, дійшовши таких висновків, Київський окружний адміністративний суд застосував наслідки територіальної юрисдикції (підсудності) спору. 
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що передача заяви про поворот виконання судового рішення за підсудністю взагалі не передбачена нормами КАС України, а тому суд першої інстанції був зобов`язаний прийняти рішення, передбачене процесуальним законодавством, вирішивши питання про прийняття заяви про поворот виконання судового рішення до свого провадження саме в порядку адміністративного судочинства.
Проте, Шостий апеляційний адміністративний суд, погодившись із висновками суду першої інстанції, що вирішення питання про поворот судового рішення, за фактичних обставин цієї справи, віднесено до юрисдикції Печерського районного суду міста Києва та підлягає розгляду за нормами ЦПК, скасував ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2025, а справу №826/20221/16 направив для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.
При цьому, суд апеляційної інстанції наголосив на тому, що судом першої інстанції повинно бути вирішено питання про прийняття заяви про поворот виконання судового рішення у справі №826/20221/16 в частині виконаного на користь ОСОБА_1 до свого провадження саме в порядку адміністративного судочинства. 
Колегія суддів звертає увагу на тому, що питання про прийняття заяви про поворот виконання судового рішення у справі №826/20221/16 в частині виконаного на користь ОСОБА_1 до свого провадження саме в порядку адміністративного судочинства вже було вирішено судом першої інстанції, після чого і постановлено ухвалу про передачу заяви для розгляду до Печерського районного суду м. Києва за правилами ЦПК України. 
Отже, встановивши, що належним судом, який уповноважений розглянути заяву про поворот виконання судового рішення у цій справі, є Печерський районний суд м. Києва та заява підлягає розгляду за нормами ЦПК України, суд першої  інстанції мав закрити провадження у справі за заявою з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України. 
Своєю чергою, суд апеляційної інстанції, встановивши, що Київський окружний адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо юрисдикційності розгляду заяви, мав повноваження виправити допущені порушення процесуального законодавства в частині застосування наслідків, скасувавши ухвалу суду першої інстанції та закривши провадження у справі за заявою про поворот виконання судового рішення. 
Направлення справи до суду першої інстанції з цих підстав для продовження розгляду є помилковим та не сприяє досягненню процесуальної економії. 
Відповідно до частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238,   240   цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 - скасуванню, а провадження за заявою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про поворот виконання судового рішення у справі № 826/20221/16 в частині виконаного на користь ОСОБА_1 - закриттю.
Суд також зазначає, що за фактичних обставин цієї справи, задля отримання балансу прав та інтересів усіх учасників справи, заявнику слід роз`яснити про його право звернутись із заявою про направлення справи (провадження за заявою у даному випадку) за встановленою юрисдикцією у порядку, передбаченому частиною першою статті 239 КАС України. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
З приводу доводів відповідача про те, що касаційне провадження у справі за касаційною скаргою адвоката Новака Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі №826/20221/16 відкрито помилково, тому підлягає закриттю, колегія суддів зазначає наступне. 
Частинами першою - другою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У цій справі суд першої інстанції, встановивши, що заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, застосував помилкові наслідки, шляхом постановлення ухвали про передачу справи до Печерського районного суду м. Києва, тоді як фактично вирішив питання юрисдикції. 
За наслідками перегляду справи у суді касаційної інстанції встановлено та підтверджено помилковість таких висновків суду першої інстанції. 
Отже, постановлення ухвали, яка не передбачена нормами КАС України, не усунення такої помилки судом апеляційної інстанції, не можуть нівелювати право учасника справи на касаційне оскарження судових рішень. 
Щодо оскарження безпосередньо постанови суду апеляційної інстанції, якою така ухвала скасована, то колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.09.2025 у справі № 367/252/24 відступила від висновків, сформульованих Об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 380/970/24, та констатувала, що ухвали суду першої інстанції, перелік яких міститься у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України [частині другій статті 328 КАС України, пункті 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)] після їх перегляду в апеляційному порядку є предметом касаційного оскарження незалежно від результату їх перегляду судом апеляційної інстанції.
Підсумовуючи, колегія суддів зазначає, що за змістом та мотивами ухвала суду першої інстанції у цій справі є судовим рішенням, яким вирішено, до суду якою юрисдикції віднесено розгляд заяви АТ КБ «ПриватБанк», а наслідки, застосовані судом є помилковими, тому постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за наслідками перегляду такої ухвали підлягає касаційному оскарженню, у зв`язку з чим відсутні підстави для закриття касаційного провадження. 
Доводи відповідача про те, що питання закриття провадження у справі за його заявою не може бути вирішено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду через те, що таке питання не було предметом вирішення у суді першої інстанції, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки такі порушення процесуального законодавства є обов`язковою підставою для скасування судових рішень.
Відповідно до частин першої, третьої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
У разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу адвоката Новака Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі № 826/20221/16 - скасувати.
Провадження за заявою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про поворот виконання судового рішення в частині виконання на користь ОСОБА_1 у справі № 826/20221/16 - закрити.
Роз`яснити Акціонерному товариству «Комерційний банк «Приватбанк», що розгляд заяви про поворот виконання судового рішення у цій справі віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції та що заявник має право протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про передачу справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                    Л. В. Тацій
Судді                                                                                                               М. І. Гриців
                                                                                                              А. І. Рибачук