Справа № 388/2573/25
2-а/405/103/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:
головуючого судді Волоткевича А.В.,
секретар судового засідання Бобко В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кропивницькому адміністративну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, інспектора ВП №1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Мардака Володимира Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділення поліції №1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідачів, у якому просить скасувати постанову серії ЕНА №6002055 від 23.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
В обґрунтування поданого позову зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням чинного законодавства України. У діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення. Поліцейським грубо порушено розгляд справи та права особи, що притягається до адміністративної відповідальності. . 
Ухвалою судді від 10.11.2025 Долинського районного суду Кіровоградської області справу передано для розгляду за підсудністю до Подільського районного суду міста Кропивницького.
Ухвалою судді від 10.12.2025 позовну заяву залишено без руху.
23.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову.
Ухвалою судді від 26.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи.
07.01.2026 до суду від Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив на позов, у якому заперечено позовні вимоги та, зокрема, заначено, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому вважає, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 1 статті 122 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства.
Також, 07.01.2026 до суду від Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшло клопотання, в якому просить подальший розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача та відмовити в задоволенні позову. 
12.01.2026 від позивача та його представника до суду надійшли відповідь на відзив та заява про розгляд справи без участі позивача.
13.01.2026 до суду від Відділення №1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшов лист, у якому зазначено, що надати відеозапис на якому зафіксовано правопорушення позивача неможливо у зв`язку із закінчення 30-ти денного строку зберігання відеозаписів.
26.01.2026 від позивача та його представника до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.
02.02.2026 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.
Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлені належним чином, причини неявки суду не сповістили.
Згідно з ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, суд встановив таке.
23.10.2025 інспектором Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Мардак В.О. винесено постанову серії ЕНА № 6002055, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 340 грн. В оскаржуваній постанові встановлено, що 23.10.2025 о 19.03 годині Позивач керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, по вул. Братів Клепачів, в м. Долинська, Кіровоградської області, не виконав вимогу знаку 5.36, чим порушив п.п. 8.4 ПДР України – порушення вимог дорожніх знаків, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 9-11).
Позивач не погоджується із зазначеною постановою та зауважує, що правопорушення не вчиняв у зв`язку з чим просить скасувати оспорювану постанову.
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 6 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (частина перша статті 7 Закону України Про Національну поліцію).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно з п. 8.4 ПДР  дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.
З оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 11130130588. 
В той же час відповідачем не надано вказаного доказу до матеріалів справи, а саме: відео з відеореєстратора 11130130588, на якому б було зафіксовано правопорушення. 
За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, ч.1 ст.8 КУпАП беззаперечно визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
За приписами ч.2, 3 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа № 537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови із закриттям справи про адміністративні правопорушення.
Стосовно інших доводів учасників справи, суд дослідивши їх зазначає, що вони у своїй сукупності не спростовують висновків суду викладених у рішенні суду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). 
У відповідності до вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 2, 9, 72-90, 99, 205, 241-246, 251, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №6002055 від 23.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . 
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідачі:
- інспектор ВП №1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Мардак Володимир Олександрович, адреса: вул. Нова, 42, м. Долинська, Кіровоградська обл., 28500;
- Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області, адреса: 25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, буд. 41, ІКЮО 40108709;
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділення поліції №1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, адреса: вул. Нова, 42, м. Долинська, Кіровоградська обл., 28500.

Суддя Подільського районного
суду міста Кропивницького     А. В. Волоткевич