Справа № 576/3106/25
Провадження № 3/576/6/26

ПОСТАНОВА
іменем України

13 січня 2026 року      м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Усенко Л.М., з участю секретаря судового засідання Бірюк О.І., прокурора Тищенка О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Національної Поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_1 , 

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , яка займала посаду провідного спеціаліста Центрального відділу з питань нотаріату Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подала без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, подавши декларацію 01.02.2024 (останнім днем подання була дата 31.01.2024), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2 розд. ХІІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції». 
Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
До початку судового засідання від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення, у яких вона зазначає, що у період з кінця 2021 року перебувала у важкому психоемоційному стані через розлучення із чоловіком та пов`язані із цим судові процеси. Крім цього з початком повномасштабного вторгнення рф була вимушену вивезти доньку в більш безпечне місце до м. Івано-Франківськ, де і проживала до 2023 року. У цей час тяжка хвороба та смерть батька вимусили її повернутися до прикордонної території, що також спричинило значні зміни в організації життя та суттєво вплинуло на її психологічний стан. Лише 29.01.2024 від колеги дізналась про законодавчі зміни та необхідність подати декларацію до 31.01.2024. Вона намагалась подати декларацію вчасно, але через численні технічні проблеми змогла зробити це лише 01.02.2024.
Також звертає увагу, що досудова перевірка відносно неї проведена органом Національної поліції, який не є уповноваженим у таких питаннях.
Крім цього, абзац 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, що діяла станом на дату виникнення правовідносин) встановлював, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Частина 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» у свою чергу визначала, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Обов`язок подачі декларації до 01 квітня деталізовано у підзаконному нормативному акті – а саме Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21. Так, відповідно до п. 1 ч. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, щорічна декларація- декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Прошу суд звернути увагу на те, що у протоколі зазначено, що даний протокол складено за порушення саме ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», яка передбачає подання декларації за минулий рік до 1 квітня наступного року. Жодного посилання про порушення мною п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» протокол не містить. 
Отже, датою вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, що полягає у неподанні своєчасно декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення у 2022 році діяльності, пов`язаної з виконанням таких функцій до 1 квітня наступного року (тобто 2023 року) за минулий рік (тобто за 2022 рік), є 01.04.2023 року, тобто день, до настання якого особа мала обов`язок подати відповідну декларацію і до якого такий обов`язок не був виконаний. Відтак, передбачений ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» обов`язок порушений саме з 01.04.2023 року.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнала, надала пояснення, що збігаються із викладеним у запереченнях.
Прокурор в судовому засіданні вважав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки нею несвоєчасно була подана щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік. 
Заслухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За визначенням ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією – це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є працівники нотаріату.
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 13.10.2025 № 00054143450 вбачається, що ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу 21.05.25 змінила прізвище на ОСОБА_2 , а після розірвання шлюбу 12.07.2022 прізвище ОСОБА_2 змінила на ОСОБА_3 .
Наказом начальника Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 4208/04 від 08.09.2020 ОСОБА_4 провідного спеціаліста сектору аналітично-методичного забезпечення діяльності нотаріату Управління нотаріату Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) переведено на посаду провідного спеціаліста Центрального відділу з питань нотаріату Управління нотаріату Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Наказом начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 4454/04 від 14.11.2022 ОСОБА_4 провідного спеціаліста Центрального відділу з питань нотаріату Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
Звільнено із займаної посади 16.11.2022 за угодою сторін.
Отже, щонайменше з 08.09.2020 по 16.11.2022 ОСОБА_1 мала статус суб`єкта відповідальності згідно із Законом України «Про запобігання корупції».
Відповідно до абз. 16 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Приміткою до ст.172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до п. 1 ч. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Підпунктом 1 п.1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.
Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 «Про запобігання корупції», немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.
Зокрема, згідно з п. 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
ОСОБА_1 , яка з 16.11.2022 звільнена з державної служби, 01.02.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2022 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Однак, таку декларацію відповідно до п. 27 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 повинна була подати не пізніше 31.01.2024.
Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.
Частиною 1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , яка звільнена з посади провідного спеціаліста Центрального відділу з питань нотаріату Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 16.11.2022, будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 01.02.2024, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2022 рік.
Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги п. 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення № 404/2025 від 24.11.2024, наказами по особовому складу, декларацією ОСОБА_1 за 2022 рік тощо.
При цьому особиста неуважність ОСОБА_1 , її легковажне ставлення до своїх обов`язків, передбачених законом, що призвело до необізнаності щодо змін у законодавстві , зокрема, стосовно строків подання декларації, не свідчить про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення і не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке настає за сам факт несвоєчасного подання декларантом без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незалежно від наявності спричиненої шкоди та усвідомлення суб`єктом декларування наявності у себе такого обов`язку.
Викладена ОСОБА_1 позиція щодо початку строку притягнення до відповідальності з 01.04.2023 є наслідком помилкового сприйняття законодавства, оскільки, як вказано вище такі строки були зупинені.
Керуючись ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що обтяжують та пом`якшують відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, є щире каяття.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 .
В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.на р/р UA908999980313111256000026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя        Л.М. Усенко