ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10186/25 Справа № 187/1467/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.
        за участю секретаря судового засідання – Волкової К.В.        
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одесса) Лимар Є.В. про усунення перешкод спадкоємцям в користуванні майном, що входить до складу спадщини, -
В С Т А Н О В И Л А:
       У вересні 2025 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одесса) Лимар Є.В. про усунення перешкод спадкоємцям в користуванні майном, що входить до складу спадщини.
       Одночасно із позовною заявою подано до Петриківського районного суду Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову.
       В обґрунтування необхідності забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Спадкоємцями, які прийняли спадщину є ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
        ОСОБА_4 , з іншими невідомими особами, які не мають жодного відношення до спадкового майна, після померлого ОСОБА_5 шляхом шахрайських дій, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, незаконно заволодів чужим майном, а саме: житловим будинком спадкодавця, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , транспортним засобом, який належав спадкодавцю - Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 та шляхом злому металевого сейфу у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_5 та незаконно, шляхом шахрайства, привласнив та заволодів офіційними документами - оригінали правовстановлюючих документів на все спадкове майно (рухоме та нерухоме майно), в особистих інтересах.
       Спадкоємицею ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 за даним фактом до правоохоронних органів було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 125, ч.ч. 1,2,3,4 ст. 190, ст. 289, ст. 356, ч. 1 ст. 357 КК України.
       Забезпечення позову спрямовано проти несумлінних дій відповідача та усунення утруднення і неможливості виконання рішення суду в майбутньому.
       Заявник вважає, що існують ризики того, що ОСОБА_4 з невідомими особами може вчиняти незаконні та неправомірні дії відносно спадкового майна, оскільки в нього перебувають всі оригінали правовстановлюючих документів, незаконно вчиняти дії на користь третіх осіб, враховуючи склад спадкового майна, у разі незаконних дій з боку відповідача, потягне за собою наслідки подання спадкоємцями інших позовів, і становитиме тягар для спадкоємців, в тому числі малолітньої дитини, яка в тому числі в силу ч. 4 ст. 1268 вважаються такою, що вже прийняла спадщину, і завдасть значної шкоди позивачам, а також суттєво порушить майнові права спадкоємців, в тому числі малолітньої дитини.
       Враховуючи зазначене, заявники просили суд заборонити ОСОБА_4 , а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів щодо нижче зазначеного майна.
       Заборонити державним реєстраторам будь-яких органів, в тому числі місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь- яких питань до будь-яких реєстрів, вчиняти будь-які реєстраційні дії, зокрема, але не виключно реєструвати право власності, право користування, іпотеки, будь-які правочини щодо майна та інші будь-які права щодо нижче зазначеного майна: корівника , нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 1600,00 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (право власності зареєстровано10.09.2013 за ОСОБА_5 ), магазина, нежитлове приміщення, розмір загальної площі: 162,1 кв. м; на земельній ділянці розташовані Б-1 котельна шлакоблокова  АДРЕСА_3  (право власності зареєстровано 10.09.2013 за ОСОБА_5 ), житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею (кв.м): 190.5, житлова площа (кв.м): 57.5, з прилеглими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (право власності зареєстровано 10.09.2013 за ОСОБА_5 ), кормоцеху та телятника, загальною площею 2355,4 га, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (право власності зареєстровано 24.03.2003 за ОСОБА_5 ), автомобіля Toyota Prado д.н.з.  НОМЕР_1 , 2008 року випуску, колір: чорний, тип кузова: універсал (право власності зареєстровано 13.11.2020 за КравецьОлександр Миколайович), земельної ділянки з кадастровим номером 1223781400:02:527:5267, площею 0,86 га (право власності зареєстровано 09.12.2024 за ОСОБА_5 ), земельної ділянки з кадастровим номером 1223781400:02:435:5267, площею 1,66 га (право власності зареєстровано 09.12.2024 за ОСОБА_5 ), земельної ділянки з кадастровим номером 1223781400:01:307:5267, площею 4, 84 га (право власності зареєстровано 09.12.2024 за ОСОБА_5 ),земельної ділянки з кадастровим номером 1223783100:02:001:0170, площею 50 га (право постійного користування земельною ділянкою зареєстровано 06.01.2023 за ОСОБА_5 ) до вирішення спору по суті;
земельної ділянки з кадастровим номером 1223783100:02:001:0225, площею 35,9279 га (право власності зареєстровано 26.07.2022 за ОСОБА_5 ) до вирішення спору по суті; земельної ділянки з кадастровим номером 1223783100:02:002:1181, площею 1,5469 га ( право власності зареєстровано 21.04.2020 за ОСОБА_5 ) до вирішення спору по суті; земельної ділянки з кадастровим номером 1223783100:03:005:0750, площею 0,25га, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ( право власності зареєстровано 11.05.2017 за ОСОБА_5 ) до вирішення спору по суті.
       Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одесса) Лимар Є.В. про усунення перешкод спадкоємцям в користуванні майном, що входить до складу спадщини — відмовлено.
       Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.
        В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
       З матеріалів заяви вбачається, що 05.09.2025 року до Петриківського районого суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приватного нотиаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одесса) Лимар Є.В. про усунення перешкод спадкоємцям в користуванні майном, що входить до складу спадщини.
       Позивачі просять суд зобов`язати ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб, усунути перешкоди в користуванні та володінні та спадковим майном: корівником, нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею1600,00 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , магазином, нежитлове приміщення, розмір загальної площі: 162,1 кв. м; на земельній ділянці розташовані Б-1 котельна шлакоблокова АДРЕСА_3 , житловим будинком, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею (кв.м): 190.5, житлова площа (кв.м): 57.5, з прилеглими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (право власності зареєстровано 10.09.2013 за ОСОБА_5 ); кормоцехом та телятником, загальною площею 2355,4 га, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (право власності зареєстровано 24.03.2003 за ОСОБА_5 ); автомобілем Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, колір: чорний, тип кузова: універсал (право власності зареєстровано 13.11.2020 за ОСОБА_5 ); земельною ділянкою з кадастровим номером 1223781400:02:527:5267, площею 0,86 га (право власності зареєстровано 09.12.2024 за ОСОБА_5 ); земельною ділянкою з кадастровим номером 1223781400:02:435:5267, площею 1,66 га (право власності зареєстровано 09.12.2024 за ОСОБА_5 ); земельною ділянкою з кадастровим номером 1223781400:01:307:5267, площею 4, 84 га (право власності зареєстровано 09.12.2024 за ОСОБА_5 ); земельною ділянкою з кадастровим номером 1223783100:02:001:0170, площею 50 га (право постійного користування земельною ділянкою зареєстровано 06.01.2023 за ОСОБА_5 ); земельною ділянкою з кадастровим номером 1223783100:02:001:0225, площею 35.9279 га (право власності зареєстровано 26.07.2022 за ОСОБА_5 ); земельною ділянкою з кадастровим номером 1223781700:02:002:1181, площею 1.5469 га (право власності зареєстровано 21.04.2020 за ОСОБА_5 ); земельною ділянкою з кадастровим номером 1223781700:03:005:0750, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (право власності зареєстровано 11.05.2017 за ОСОБА_5 ).
       Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року вказана позовна заява залишена без руху з наданням позивачам строку для усунення її недоліків.
       В обгрунтування необхідності забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що існують ризики того, що ОСОБА_4 з невідомими особами може вчиняти незаконні та неправомірні дії відносно спадкового майна, оскільки в нього перебувають всі оригінали правовстановлюючих документів, незаконно вчиняти дії на користь третіх осіб, враховуючи склад спадкового майна, у разі незаконних дій з боку відповідача, потягне за собою наслідки подання спадкоємцями інших позовів, і становитиме тягар для спадкоємців, в тому числі малолітньої дитини, яка в тому числі в силу ч. 4 ст. 1268 вважаються такою, що вже прийняла спадщину, і завдасть значної шкоди позивачам, а також суттєво порушить майнові права спадкоємців, в тому числі малолітньої дитини.
       Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками не надано достатніх доказів на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову у вказаний ними спосіб.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
       У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
       Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.
       При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
        ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_4 , а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів щодо вище зазначеного майна.
       Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
       Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
       Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 81/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20.
       Приймаючи до уваги, що позивачі не довели необхідності вжиття такого виду забезпечення позову та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо майна не є тим видом забезпечення позову, яке належним чином забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.        
       Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права.
       Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 — залишити без задоволення.
       Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Вступна та резолютивна частини постанови проголошені “17” грудня 2025 року.
       Повний текст постанови складено “18” грудня 2025 року.

       Головуючий: 

       Судді: