ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/562/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області                     
на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду   від  10.04.2025, (суддя суду першої інстанції Чернова Ж.М.), прийняте в порядку спрощеного провадження  в м. Запоріжжі,  в адміністративній справі №280/562/25  за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області   про   визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          23.01.2025 фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління ДПС у Запорізькій області від 23.01.2024 № 55 про виключення з реєстру платників єдиного податку – фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області поновити фізичній особі-пірдпиємцю ОСОБА_1 , реєстрацію платника єдиного податку третьої групи, та внести відповідний запис в Реєстрі платників єдиного податку, з моменту прийняття незаконного рішення – 31.12.2023;
стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати (в тому числі витрати на правничу допомогу, докази понесення яких будуть надані додатково у відповідності до норм ст. 139 КАС України).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області. Під час здійснення господарської діяльності позивач, в порядку передбаченому ст.291 ПК України обрав спрощену систему оподаткування, обліку та звітності третьої групи. Позивач подавав до податкового органу податкові декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця. Зокрема, подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи – підприємця: - за І квартал 2024, яка прийнята податковим органом 10.07.2024 (реєстраційний №9190075156), що підтверджується відповідною квитанцією №2; - за півріччя 2024, яка прийнята податковим органом 10.07.2024 (реєстраційний №9190080375), що підтверджується відповідною квитанцією №2; - за три квартали 2024, яка прийнята податковим органом 02.11.2024 (реєстраційний №9328504274), що підтверджується відповідною квитанцією №2. Однак, 09 листопада 2024 року позивач отримав лист відповідача від 05.11.2024, у якому зазначено, що з 01.01.2024 платник податку на загальній системі оподаткування. Рішенням про виключення з реєстру платників єдиного податку – фізичних осіб-підприємців №55 від 23.01.2024 анульовано реєстрацію платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 на підставі пп. 299.10 ст. 299 ПК України. Фактично контролюючий орган прийняв оскаржуване Рішення від 23.01.2024 №55 Про виключення з реєстру платників єдиного податку – фізичних осіб-підприємців за наслідками камеральної перевірки щодо своєчасної сплати (перерахування) єдиного податку з фізичних осіб, яка оформлена Актом від 23.01.2024 за №801/08-01-24-09/ НОМЕР_1 про результати камеральної перевірки платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця. Позивач вважає, що анулювання платника єдиного податку з ініціативи контролюючого органу можливе виключно за наслідками документальної, а не камеральної перевірки, під час якої можливо перевірити та встановити на підставі первинних документів, а не відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, чи є підстави для анулювання свідоцтва платника єдиного податку чи ні. Також зазначено, що оскаржуване рішення прийняте податковим органом у день складення акту про результати камеральної перевірки, а саме 23.01.2024, у зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості подати документи.
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 10.04.2025 задовольнив позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 . Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 23.01.2024 № 55 про виключення з реєстру платників єдиного податку – фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління ДПС у Запорізькій області поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 статус платника єдиного податку   третьої групи з внесенням відповідних відомостей до Реєстру платників   єдиного податку   з дати анулювання реєстрації – 31.12.2023. Стягнув на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривнi 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з даними, які містяться в ІКС «Податковий блок» у ФОП ОСОБА_1 обліковується борг по єдиному податку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України, 21.12.2023 відповідач сформував та надіслав на адресу позивача податкову вимогу. Таким чином, на думку відповідача, позивач був обізнаний про наявність податкового боргу. За результатами проведення камеральної перевірки та на підставі складеного акту було винесено рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку. Оскільки в п. 299.10 ст. 299 ПК України законодавець не встановив конкретного виду перевірки, за наслідками якої має бути прийняте рішення про виключення платника податку з реєстру платників єдиного податку, то такий вибір належить робити податковому органу. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач – фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в    Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як суб`єкт господарювання відповідно до запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця № 2001030000000111258 від 16.12.2020. Основний вид діяльності за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області. З 16.12.2020 перебуває на спрощеній системі оподаткування, як платник 3 групи (ставка 5%) (заява про застосування спрощеної системи оподаткування від 16.12.2020 №083020285960), що підтверджується матеріалами справи.
Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі пп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 та п.76.1 ст.76 розділу ІІ ПК України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати (перерахування) єдиного податку з фізичних осіб фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 23.01.2024 № 801/08-01-24-09/ НОМЕР_1 . У висновку акту зазначено, що дані перевірки свідчать про наявність податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України на кожне перше число місяця   протягом двох послідовних кварталів.   Станом на 31.12.2023 обліковується борг в сумі 723,65 грн.
23.01.2024 відповідачем прийнято рішення № 55, яким анульовано реєстрацію платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . У рішенні вказано, що позивач станом на 31.12.2023 має податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 723,65 грн, що утворився 06.11.2022. Дата анулювання реєстрації 31.12.2023.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд  першої інстанції виходив з того, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Спрощена система оподаткування, обліку та звітності регламентована главою 2 розділу XIV “Спеціальні податкові режими” Податкового кодексу України.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 ПК України, відповідно до пунктів 299.1, 299.2 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
За положеннями пп. 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця   протягом двох послідовних кварталів   - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Згідно з пунктом 300.1 статті 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Відповідно до пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Зміст наведеної правової норми дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця   протягом двох послідовних кварталів,   що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; 11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.
Підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Верховний Суд у постанові від 04.05.2023 у справі № 320/1040/19 зазначив, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 5 ст. 242 КАС України).
Натомість, оскаржуване у цій справі рішення прийняте контролюючим органом за результатами проведення камеральної, а не документальної перевірки позивача.
Посилання відповідача на те, що він сам вправі обирати вид перевірки, за наслідками якої ухвалюється рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку суд вважає необгрнутованими, оскільки аналіз приписів ПК України, а також судова практика Верховного Суду,  чітко вказує, що таке рішення має бути ухвалене за наслідками проведеної документальної перевірки.  
Крім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що згідно з п. 86.2. ст. 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За правилами пункту 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи та пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Однак, встановлені обставини справи свідчать, що рішення № 55, яким позивача виключено з реєстру платників єдиного податку, та акт № 801/08-01-24-09/3011318416, яким встановлено наявність у позивача податкового боргу, складені в один день – 23.01.2024.
Тобто, позивач був позбавлений права подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення до контролюючого органу, який проводив перевірку.
У постанові від 28.12.2022 у справі № 420/22374/21 Верховний Суд, аналізуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, зазначив, що у них не йдеться про те, що підтвердження обґрунтованості висновків по суті виявлених порушень за результатами проведеної перевірки нівелює правове значення та наслідки всіх процедурних порушень, допущених контролюючим органом під час призначення та/або проведення перевірок. Разом з тим постанова Великої Палати Верховного Суду не містить визначення конкретних критеріїв, за яких допущені контролюючим органом процедурні порушення є такими, що впливають або об`єктивно можуть впливати на висновки, здійснені за наслідками перевірки. Відповідно, оцінка заявлених (виявлених) процедурних порушень здійснюється судом в кожній конкретній справі.
На думку суду, наведені вище процедурні порушення, зокрема, порушення права позивача на подання своїх заперечень та додаткових документів і пояснень не є формальними та безпосередньо впливають на висновки, здійснені Головним управління ДПС у Запорізькій області за результатами перевірки.
Отже, такі висновки не можуть бути покладені в основу індивідуального акту, яким по відношенню до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є рішення від 23.01.2024 № 55.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції – відсутні. 
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області  – залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2025 в адміністративній справі № 280/562/25 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш