Справа № 502/21/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді Масленикова О. А.,
за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 
до
Кілійської міської ради
про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . Позивач, будучи сином ОСОБА_2 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , внаслідок чого було відкрито спадкову справу № 392/2011 та видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Під час звернення до нотаріуса, позивачу нотаріусом було надане усне роз`яснення, що через відсутність всіх належних правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді житлового будинку, необхідно звернутися до суду за вирішенням цього питання. Нотаріус пояснив, що так як відсутні всі належні правовстановлюючі документи на спадкове майно у вигляді житлового будинку, необхідні для оформлення спадщини, в тому числі відсутні дані щодо належості будинку померлій ОСОБА_2 , позивач повинен звернутися до Кілійського районного суду за захистом свої прав. На вимогу позивача надати письмову відповідь щодо неможливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, нотаріус зазначив, що не має змоги та можливості видати такий лист та підкреслив необхідність звернутися до суду. На теперішній час вищевказане унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. 
В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд:
- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .
- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 51,9 кв.м. та загальною площею 89,4 кв. м., кухні – літ. Б1, літньої кухні – літ. В, навісу – літ. Г, сараю – літ. Д, гаражу – літ. Е, кухні – літ. Ж1, сараю – літ. З, навісу – літ. И, убиральні – літ. К, сараю – літ. Л1, сараю – літ. М1, надвірних споруд - № 1-6; І, в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі, та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача – Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає.
На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про шлюб серії  НОМЕР_2 від 23.06.1967 р., рос. «ОСОБА_3 »та рос. « ОСОБА_4 » зареєстрували шлюб 23.06.1967 року, про що зроблено актовий запис за № 15. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_5 ».
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.05.1968 р., запис акта про народження № 62 – рос. «ОСОБА_3 » та рос. « ОСОБА_6 » є батькамирос. «ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 13.05.2011 р., актовий запис № 27, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 від 19.07.2011 р., актовий запис № 38,  ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до заповітів від 09.07.2007 р., ОСОБА_3 та  ОСОБА_2 заповідали ОСОБА_1 все своє майно на що вони матимуть право за законом при житті.
Згідно довідки КП КМР “БТІ” станом на 01.01.2012 р. право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 не зареєстровано. 
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 51,9 кв.м. та загальною площею 89,4 кв. м., кухні – літ. Б1, літньої кухні – літ. В, навісу – літ. Г, сараю – літ. Д, гаражу – літ. Е, кухні – літ. Ж1, сараю – літ. З, навісу – літ.И, убиральні – літ. К, сараю – літ. Л1, сараю – літ. М1, надвірних споруд - № 1-6; І.
Згідно заяви, яка надійшла до Кілійської районної державної нотаріальної контори 22.11.2011 р., ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 67834879 від 17.12.2021 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що інформація відносно ОСОБА_3 – огли в Спадковому реєстрі відсутня.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 67834893 від 17.12.2021 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповідачем є ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі 43702301 дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце посвідчення – Шевченківська сільська рада Кілійського району Одеської області.
З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 83903102 від 19.01.2026 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 52031932 та номером у нотаріуса 392/2011.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 83903117 від 19.01.2026 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповідачем є ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 44337422 дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце посвідчення – Шевченківська сільська рада Кілійського району Одеської області.
При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.
Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.
Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов – задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.
Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 51,9 кв.м. та загальною площею 89,4 кв. м., кухні – літ. Б1, літньої кухні – літ. В, навісу – літ. Г, сараю – літ. Д, гаражу – літ. Е, кухні – літ. Ж1, сараю – літ. З, навісу – літ. И, убиральні – літ. К, сараю – літ. Л1, сараю – літ. М1, надвірних споруд - № 1-6; І, в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

  Суддя Кілійського районного суду  	  О. А. Маслеников