Справа № 562/1715/25 
Провадження № 2/559/114/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
21 січня 2026 року           місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
Представник ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 04.05.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-9754743 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов Договору відповідачці було надано кредит у розмірі 5500 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Товариство виконало умови договору та перерахувало відповідачці кошти в сумі 5500 грн. на її банківську картку № НОМЕР_1 хх-хххх-3491. 25.11.2022 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №25112024-МК/Ейс. Згідно вказаного договору факторингу ТОВ «Макс Кредит» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором №00-954743. На даний час відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЕЙС», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості в розмірі 20 942,35 грн. та судові витрати у справі. 
Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалася.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою суду від 01.07.2025 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 27.10.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася за її місцем реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 
Судом встановлено, що 04.05.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №00-9754743. Згідно умов Договору позичальнику надано у розмірі кредитного ліміту на суму 5500 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Строк дії Договору 360 дні. Стандартна процентна ставка становить 1,47% від суми кредиту за кожен день користування коштами. Комісія за надання кредиту нараховується одноразово у розмірі 104 від суми кредиту, що становить 550 грн. Кошти надаються позичальнику безготівково шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 хх-хххх-3491 (а.с.17-25).
Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідачка та ТОВ «Макс Кредит» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено Графік платежів, у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.26).
Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.37-38).
ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5500 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 хх-хххх-3491, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» про успішний переказ коштів (а.с.69-70).
Належність банківської картки №5355-082011703491 ОСОБА_1 та зарахування на платіжну картку коштів у сумі 5500 грн. підтверджується інформацією, наданою АТ АБ «Укргазбанк» (а.с.100-121).
Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 25.11.2024 у ОСОБА_1 наявна заборгованість за Договором №00-9754743, яка становить 20942, 35 грн., з яких 5500 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту 15442,35 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.46-47).
25.11.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ`ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №2511202-МК/Ейс, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЕЙС» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.48-50).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 25.11.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору (а.с.54 зворот).
На виконання умов договору факторингу ТОВ «ФК «ЙС» сплатило ТОВ «Макс Кредит» грошові кошти у розмірі 1 532 950,83 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №17 від 03.12.2024 (а.с.55).
Відповідно до реєстру боржників 25.11.2024 до Договору факторингу 25112024-МК/Ейс, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 у розмірі 20 942,35 грн. (а.с.56-57).
Згідно виписки з особового рахунку за Договором №00-9754743, станом на 15.05.2025 заборгованість ОСОБА_1 не погашена та складає: 20 942,35 грн., з яких: 5500 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 15442,35 грн. - заборгованість за відсотками. З наданого рахунку вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювалося жодних нарахувань (а.с.45).
IV. Норми права, які застосував суд.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Формулювання цієї норми вказує на її диспозитивність, тобто не виключається можливість зміни обсягу прав. Таким чином, відступлення прав, обсяг яких буде визначено в майбутньому, вважається законодавчо прийнятним.
Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
5.1 Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 04.05.2024 Кредитного договору №00-9754743. Згідно вказаного договору відповідачці було надано кредит у розмірі 5500 грн. строком на 360 днів. ОСОБА_1  будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_1 отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. 
5.2 Розрахунок заборгованості повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту, у ньому відображена фактична сума кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору, який на момент відступлення права вимоги ще не закінчився. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів, тому суд позов задовольняє.
5.3. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «ЕЙС» витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025; Додатковою угодою до Договору від 07.04.2025; Актом прийому-передачі наданих послуг від 15.05.2025 (а.с.58-62). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі. Від відповідача не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, або інших заперечень. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи наведене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. підлягають стягненню з відповідачки. 
5.4 Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1049, 1054 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд - 
ВИРІШИВ:
позов задовольнити: стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором №00-9754743 від 04.05.2024 у розмірі 20 942 (двадцять тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 35 копійок, з яких: 5500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 15 442,35 грн. - заборгованість за відсотками. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 7000 грн. витрат на правову допомогу, а разом 9 422 (дев`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: Харківське шосе, 19 офіс 2005, м. Київ, код ЄДРПОУ 42986956, електронна адреса FincomeEICE@gmail.com.
Представник позивача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя       О.Ю. Жуковська