Справа № 640/30823/20
	
РІШЕННЯ
іменем України
05 січня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кампус Коттон Клаб" до Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві , Київської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про стягнення (повернення) надміру сплаченого ввізного мита,
ВСТАНОВИВ:
І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КАМПУС КОТТОН КЛАБ" звернулось до суду з даним позовом, в якому просить:
1) визнати недійсним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про відсутність підстав для внесення змін до митних декларацій від 01.04.2020 №UA100290/2020/363192, від 14.04.2020 №№UA100060/2020/314202, UA100480/2020/803697, UA100480/2020/803698, UA100480/2020/803699, від 15.04.2020 №UA100290/2020/311422 та відмову в поверненні помилково та надміру сплачених сум митних платежів з Державного бюджету України, що оформлене листом Київської митниці Держмитслужби №7.8-1/15/11/10805 від 02.06.202;
2) стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ "ТД "КАМПУС КОТТОН КЛАБ" митні платежі у сумі 5592205,27 грн., надміру та помилково сплачених ТОВ "ТД "КАМПУС КОТТОН КЛАБ" до Державного бюджету України відповідно до ВМД.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем безпідставно відмовлено у поверненні сплачених сум митних платежів та податку на додану вартість, які сплачені за митне оформлення товару як надмірно сплачені податкові зобов`язання з ПДВ та ввізного мита. Зокрема, позивач наголосив, що у день митного оформлення ним виробів медичного призначення - маски медичні. рукавички медичні у період з 17.03.2020 по 15.04.2020 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №271, набрали чинності зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224, відтак операція із ввезення на митну територію України медичних товарів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій корона вірусної хвороби (COVID-19) - масок медичних одноразових повинна була бути звільнена від податку на додану вартість, а також ввізного мита. Просить позов задовольнити.
У поданому відзиві відповідач зазначив, що митне оформлення товарів за вказаними митними деклараціями здійснено відповідно до самостійно заявлених декларантом відомостей про товари та наданих документів за відповідними ставками податку без застосування преференції "203" (повного звільнення) від сплати податку на додану вартість. Митниця, при цьому, не відмовляла у митному оформленні, підтвердивши дані самостійно заявлені декларантом. Крім того, відповідач наголосив, що постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №271 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" була опублікована в офіційному виданні газети "Урядовий кур`єр" від 15.04.2020 №72. Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу, закон України або інший нормативно-правовий акт з питань митної справи, який набирає чинності з дня офіційного опублікування, вважається чинним з 0 годин дня, наступного за днем офіційного опублікування зазначеного закону України або нормативно-правового акта. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №271, прийнята - 08.04.2020, опублікована - 15.04.2020 та набрала чинності - з 0 годин 16.04.2020. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 22.12.2020 Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 14.03.2025 суд прийняв до провадження адміністративну справу №560/30823/20. Замінив відповідача, Київська митниця Державної митної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 43337359), на його правонаступника - Державна митна служба України (ідентифікаційний код 43115923). Розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою від 21.03.2025 суд замінив відповідача Державну митну службу України (ідентифікаційний код 43115923) на Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (код ЄДРПОУ 43997555).

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ТОВ "Торговий дім "Кампус Коттон Клаб"" за митними деклараціями від 01.04.2020 №UA100290/2020/363192, від 15.04.2020 №UA100290/2020/311422, від 14.04.2020 №UA100480/2020/803697, №UA100480/2020/803698, №UA100480/2020/803699 задекларовані товари "маски медичні неткані для обличчя", ставка мита, заявлена декларантом у розмірі 6,3%, ставка податку на додану вартість 7%.
Також 14.04.2020 за митною декларацією №UA100060/2020/314202 позивачем задекларовано товар "рукавички медичні оглядові латексні". Ставка мита декларантом заявлена у розмірі 5%, ставка податку на додану вартість 7%.
Митницею в день декларування було здійснено митне оформлення вищевказаних митних декларацій, а товари випущено у вільний обіг зі сплатою самостійно заявлених декларантом податків.
06.05.2020 ТОВ "Торговий дім "Кампус Коттон Клаб"" звернулось із заявами №5/035-юр, №118, №119, №120, №121, №122, №123, із проханням щодо внесення змін до вказаних митних декларацій та повернення сплачених митних платежів, мотивуючи прохання тим, що вказані товари підлягають звільненню від сплати податків, оскільки при митному оформленні таких товарів повинен застосовуватись код звільнення від сплати податку на додану вартість та ввізного мита - "203" відповідно до Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 (зі змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 13.04.2020 №153).
За результатом розгляду звернення відповідач повідомив про відсутність підстав для внесення змін до митних декларації та повернення сплачених митних платежів, оскільки документи, які могли б стати підставою для звільнення від оподаткування ввізним митом та податком на додану вартість, до митного оформлення не надавалося. 
Не погоджуючись із такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1, частини 2 статті 1 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України (далі - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до статті 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.
Відповідно до частини 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 6 цієї ж статті визначено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, – центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з пунктом 6 частини 8 статті 257 МК України, до митної декларації декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати (ставки митних платежів, застосування пільг зі сплати митних платежів, спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів тощо), у тому числі у вигляді кодів.
Статтею 295 МК України встановлено, що митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи.
Відповідно до частини 8 статті 264 Кодексу, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. 
Пунктом 3 частини 1 статті 266 МК України визначено, що декларант зобов`язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
Пунктом 9 частини 3 статті 335 МК України передбачено, що для здійснення митного контролю разом з митною декларацією декларантом подаються у разі необхідності документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Також відповідно до пункту 56.11 статті 56 193 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Як свідчать матеріали справи, митне оформлення товару за вказаними митними деклараціями здійснено відповідно до заявлених декларантом самостійно відомостей про товари та наданих документів за ставками ввізного мита 5% та 6,3% а також податку на додану вартість 7% згідно з підпунктом в) пункту 193.1 статті 193 ПК України без застосування преференції "203" (повного звільнення) від сплати податків. 
Законом України від 17.03.2020 № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 71 такого змісту:
"71. Тимчасово, для здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України".
Розділ XXI "Прикінцеві та перехідні положення" МК України доповнено пунктом 96 такого змісту:
"96. Тимчасово, для здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19): звільняються від сплати ввізного мита лікарські засоби, медичні вироби та/або медичне обладнання, необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України".
Законом України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", У Податковому кодексі України у підрозділі 2 пункт 71 викласти в такій редакції:
"71. Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України".
Пункт 96 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України викласти в такій редакції:
"96. Тимчасово, до 30.06.2020, для здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) звільняються від сплати ввізного мита товари (в тому числі лікарські засоби, медичні вироби, медичне обладнання), необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України".
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 "Про затвердження переліку лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість", затверджено відповідний Перелік).
Приміткою ІІ до Переліку визначено, що для цілей цього переліку:
1) медичні вироби означають медичні вироби, активні медичні вироби у значенні, наведеному в Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №753, Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №754, Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №755;
2) засоби індивідуального захисту, визначені Технічним регламентом засобів індивідуального захисту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2008 №761, є медичними виробами.
При цьому товари "маски медичні" та "рукавички латексні" були включені до розділу "Медичне обладнання для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19" вказаного Переліку.
08.04.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №271 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", зокрема до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 , а саме назву та пункт 1 викласти у такій редакції: "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість".
Вказаною Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №271, Постанову Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 доповнено окремими товарними позиціями та назву розділу "Медичне обладнання для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19" викладено у редакції: "Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
При цьому, для практичного використання окремих норм податкового та митного законодавства, Державною податковою службою України надано податкову консультацію щодо застосування положень пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (лист від 08.05.2020 №1919/6/99-00-07-03-02-06/ІПК).
Так, Державною податковою службою України роз`яснено, що режим звільнення від оподаткування застосовується:
- 3 17.03.2020 до операцій з постачання товарних позицій, включених до переліку №224 (в редакції, до внесення доповнень постановою №271);
- 3 16.04.2020 (дата набрання чинності постанови №271) до операцій з постачання всіх товарних позицій, включених до Переліку №224, в тому числі, з урахуванням постанови №271.
Відповідно до частини 3 статті 2 МК України закон України або інший нормативно-правовий акт з питань митної справи, який набирає чинності з дня офіційного опублікування, вважається чинним з 0 годин дня, наступного за днем офіційного опублікування зазначеного закону України або нормативно-правового акта.
Дата публікації постанови №271 – 15.04.2020 (Урядовий кур`єр, №72). 
Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №271 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" набрала чинності з 0 години 16.04.2020.
26.03.2020 Міністерством охорони здоров`я України листом "Щодо застосування постанов КМУ від 20.03.2020 №224 та №226" №25-04/8381/2-20 поінформовано Державну митну службу України про те, що до Переліку включено медичне обладнання – вироби для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим COVID-19.
Критерієм визначення належності виробів, які поставляються саме з цією ціллю є:
1) контракт (договір) на поставку виробів, укладений між заявником та покупцем;
2) лист підтвердження від Департаменту охорони здоров`я або Управління охорони здоров`я державних адміністрацій;
3) лист підтвердження від закладу охорони здоров`я, тощо.
Відповідно до листа Державної митної служби України від 26.03.2020 "Щодо митного оформлення медичних виробів та засобів індивідуального захисту", для віднесення медичних виробів, лабораторного обладнання, розхідних матеріалів, реагентів для лабораторних досліджень, засобів індивідуального захисту, назви яких наведено у Переліку, до товарів, необхідних для здійснення заходів спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються віл сплати ввізного мета та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість при митному оформленні мають бути подані або декларація про відповідність зазначеним технічним регламентам або повідомлення Міністерства охорони здоров`я України/Державної служби України з питань праці про введення в обіг та експлуатацію окремих медичних виробів/окремих засобів індивідуального захисту стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, але використання яких необхідне в інтересах охорони здоров`я.
При цьому, критерієм того, що товари, включені до переліку медичного обладнання для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19, поставляються саме з цією метою є: контракт (договір) на поставку виробів, укладений між заявником і покупцем, лист-підтвердження від Департаменту охорони здоров`я або Управління охорони здоров`я державних адміністрацій, лист підтвердження від закладу охорони здоров`я, тощо.
Однак, на день прийняття митним органом митних декларацій (1, 14, та 15 квітня 2020), в графах 44 відсутній документ, який підтверджує той факт, що товар переміщується для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19.
Однак, суд наголошує, що декларант в деклараціях не заявляв про те, що товар підлягає звільненню від сплати податків.
Згідно з статтею 4 МК України, митна декларація – це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.
Згідно з статтею 257 МК України, до митної декларації декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати (ставки митних платежів, застосування пільг зі сплати митних платежів, спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів тощо), у тому числі у вигляді кодів.
Відповідно до частини 8 статті 264 Кодексу, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. 
Тобто, митне оформлення товарів за вказаними митними деклараціями здійснено відповідно до самостійно заявлених декларантом відомостей про товари та наданих документів за відповідними ставками податку без застосування преференції "203" (повного звільнення) від сплати податку на додану вартість. 
Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду України у справі №21-343а14, в якій Суд зробив висновок, а саме: "Декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам митного законодавства, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надмірно сплаченими теж немає. Якщо ж саме митний орган визначив митну вартість товарів, а в подальшому буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надмірно сплачених податків і зборів повертається декларанту у порядку, передбаченому законодавством".
16.02.2016 в постанові Верховного Суду України зазначила наступне: "У разі добровільного внесення даних до митної декларації декларант не може посилатися на порушення права, оскільки оскарження дій митниці з мотивів, які ґрунтуються на припущенні про можливе порушення права, є безпідставним. Для поновлення порушеного права має бути встановлена наявність рішення митниці про відмову в митному оформленні товару та визначенні його митної вартості. Митниця не приймала рішення про відмову у митному оформленні товару, а отже, доводи позивача про наявність факту надмірної сплати митних платежів є безпідставними".
Також у постанові Верховного суду України від 16.02.2016 по справі №21-71а14 зазначає, що: "… Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам Митного кодексу, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими немає.".
Приписами статті 301 МК України визначено механізм повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.
Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.
Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпунктів 43.1 - 43.5 статті 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Повернення вказаних вище платежів регулюється Порядком повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 18.07.2017 №643 (далі – Порядок №643).
Відповідно до Порядку №643, повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.
Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені.
Положеннями статті 43 ПК України передбачено, що контролюючий орган самостійно готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Враховуючи викладене, суд, не може втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та підміняти собою митні органи, а відтак позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача про стягнення не підлягають задоволенню.
Крім того, у відповідності до статті 301 МК України порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів встановлено положеннями Бюджетного та Податкового кодексів України.
Пунктом 14.1 статті 14 ПК України передбачено:
- Надміру сплачені грошові зобов`язання – суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
- Помилково сплачені грошові зобов`язання – суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб або фізичних осіб, що не є платниками таких грошових зобов`язань.
Тобто, у даному випадку платежі:
- не є надміру сплаченими, оскільки зараховані у розмірі, визначеному самим декларантом, і відповідно відсутній факт їх зарахування у сумі понад нараховані митницею,
- не є помилково сплаченими, оскільки підприємство є платником мита та ПДВ.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що частиною 8 статті 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Згідно з статтею 295 МК України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи.
Згідно з частиною 3 статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Митне оформлення товарів за вищезазначеною митною декларацією завершено після виконання всіх митних формальностей, товари випущено у вільний обіг.
Нараховані за вказаною митною декларацією кошти перераховані до Державного бюджету України у визначені терміни.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що у відповідача відсутні підстави для внесення змін до вказаних декларацій та повернення митних платежів з Державного бюджету України.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із цим, враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кампус Коттон Клаб" до Київської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві про стягнення (повернення) надміру сплаченого ввізного мита - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 січня 2026 року

Позивач:	Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кампус Коттон Клаб" (вул. Дровняка Никифора, 6, м. Київ, 02034 , код ЄДРПОУ - 23721570) 	
Відповідач:	Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві (вул. Терещенківська, 11А, м. Київ, 01024 , код ЄДРПОУ - 37993783)   Київська митниця як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (бульв. Гавела Вацлава, 8А, м. Київ, 03124 , код ЄДРПОУ - 43997555) 	
 Головуючий суддя 	 	 В.В. Матущак