Справа № 362/3098/25
Провадження № 2/362/652/26
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
30 січня 2026 року
суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Нарнія», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що вона користується 13/50 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 .
Зазначила, що вказаним житловим приміщенням вона користується з 1990 року, здійснює його утримання та оплачує комунальні послуги.
Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно за набувальною давністю (а.с. 44 – 51).
Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.
Представник позивачки була належним чином повідомлена про розгляд справи шляхом отримання судового повідомлення та ухвали про відкриття провадження за адресою електронної пошти адвоката (а.с. 60, 61).
Відповідач отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками та у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 59, 62).
Третя особа ОСОБА_2 надав суду письмові пояснення у яких повідомив, що він є власником 6/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та підтримав позов і просив його задовольнити (а.с. 67).
Враховуючи, що судові повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі та примірником позовної заяви з додатками, які були надіслані третім особам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що вказані учасники процесу належним чином повідомлені про розгляд справи (а.с. 58, 64, 65).
Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
На підставі протоколу № 13 засідання правління колгоспу імені ілліча від 30 жовтня 1990 року позивачку було вселено в кімнату гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12 – 13).
Протоколом загальних зборів членів колгоспу імені ілліча від 14 лютого 1986 року визнано службовими приміщення в будинках які належать колгоспу, у тому числі й приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).
З копії технічного паспорту на будинок  АДРЕСА_1 вбачається, що він складається із чотирьох квартир остання із яких має: 4-1 коридор площею 5,8 кв.м.; 4-2 кухню площею 13,6 кв.м. і 4-3 житлову кімнату площею 15,7 кв.м. (а.с. 17 – 19).
При цьому, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого станом на дату постановлення цього рішення суду село Кодаки розташоване в адміністративних межах Васильківської міської територіальної громади Обухівського району Київської області.
В пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Згідно із відомостями довідки старости села Кодаки № 54 від 03.04.2025 року, позивачка постійно з 1990 року проживає у квартирі  АДРЕСА_3 (а.с. 20).
Також, відомостями довідки старости села Кодаки № 56 від 14.04.2025 року доповнено про те, що позивачка яка постійно з 1990 року проживає у квартирі  АДРЕСА_3 , несе витрати по ремонту і утриманню вказаного житла та сплачує комунальні платежі (а.с. 21).
Із довідки Васильківської філії по експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» № 816 від 06.07.2012 року вбачається, що згідно із даними БД «Абонент» з 1998 року в будинку  АДРЕСА_1 , на прізвище позивачки відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та проводилась оплата за спожитий природний газ (а.с. 22).
Отже, позивачка, при заволодінні спірним майном та проживанні у квартирі вказаного будинку, в який її було заселено як працівника колгоспу, безумовно знала про наявність у неї підстав для такого користування житлом, а тому, суд вважає, що володіння позивачкою зазначеним нерухомим майном є добросовісним.
Разом із цим, за вказаних обставин слід вважати, що володіння позивачкою вказаним житлом є безперервним з 1990 року.
При цьому, обставини оплати позивачем комунальних послуг за вказаною адресою на утримання зазначеного нерухомого майна, що підтверджено відповідними письмовими доказами, суд приходить до висновку, що володіння позивачем даним житлом є відкритим (а.с. 82 – 110).
В пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.
Зокрема, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.04.2025 року, будинок АДРЕСА_1 має декількох співвласників та належить на праві спільної часткової власності:
- ОСОБА_4 в розмірі 6/25 частин;
- ОСОБА_3 в розмірі 13/50 частин;
- ОСОБА_5 в розмірі 6/25 частин;
-ТОВ «Агро-Дніпро» в розмірі 25/50 частин (а.с. 26).
Одночасно, суд враховує зміст листа № 5/01-2025 від 21 січня 2025 року ТОВ «Агро-Нарнія» у якому останнє підтверджує обставини зміни нумерації будинку АДРЕСА_1 (раніше № 3 і № 4/7), зазначає про набуття права власності трьома мешканцями квартир у даному будинку та не заперечує стосовно набуття позивачкою за набувальною давністю права власності на останню четверту квартиру в якій вона проживає понад тридцять років (а.с. 74).
Тобто, визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на частину нерухомого майна яке має зареєстрованого власника, в повній мірі узгоджується та відповідає положенням цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачка добросовісно заволоділа частиною вказаного нерухомого майна і продовжує відкрито, безперервно ним володіти протягом більше десяти років.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачка набула право власності на вказану частину нерухомого майна за набувальною давністю.
У зв`язку із цим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтею 344 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», статтями 1 – 13, 19, 23, 27, 34, 76 – 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 – 265, 273 – 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:
Задовольнити позов.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/50 (тринадцять п`ятдесятих) частин (складає: 4-1 коридор площею 5,8 кв.м.; 4-2 кухня площею 13,6 кв.м.; 4-3 житлова кімната площею 15,7 кв.м.) житлового будинку АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду – 30 січня 2026 року.