Справа № 342/40/26
Провадження № 3/342/33/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року       м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Державної служби України з безпеки на транспорті Управління державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 , працює водієм (згідно протоколу)
за ч.1 ст.164 КУпАП,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 порушив порядок провадження господарської діяльності.
Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.
Так, 22.12.2025 року об 11.30 год у с.Котиківка ОСОБА_1 проводив господарську діяльність з перевезення вантажу (бункер) на автомобілі КАМАЗ А3335 ІВ із села Вікно до села Стрільче без державної реєстрації господарської діяльності, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначивши, що автомобіль, яким перевозив бункер, є його приватною власністю, оскільки раніше здійснював підприємницьку діяльність, проте на даний час не є підприємцем та вантаж перевозив за проханням знайомого.
Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.
Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Суб`єктом відповідальності є суб`єкт господарювання.
Об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП полягає, зокрема, не тільки надання послуги за винагороду суб`єктом господарювання, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні законодавства, що регулює здійснення провадження господарської діяльності. 
Відповідно до ч.6 ст.128 Господарського кодексу України, громадянин - підприємець зобов`язаний у передбачених законом випадках і порядку одержати ліцензію на здійснення певних видів господарської діяльності.
Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єкта господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. 
Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, - ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, суд дослідив дані:
протоколу про адміністративне правопорушення ПП №002215 від 22.12.2025 року;
копію посвідчення водія ОСОБА_1 , НОМЕР_2 ;
копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Камаз, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;
копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 ;
фототаблицю.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПП №002215 22.12.2025 року об 11.30 год у с.Котиківка ОСОБА_1 проводив господарську діяльність з перевезення вантажу (бункер) на автомобілі КАМАЗ А3335 ІВ із села Вікно до села Стрільче без державної реєстрації господарської діяльності, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, проте не конкретизовано яким нормативно-правовим актом регулюється вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи, що диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, без зазначення конкретного змісту для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації даного правопорушення, що є порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Крім того, відсутні докази систематичності здійснення такої діяльності, що є однією із ознак господарської діяльності.
Більше того, особи, уповноважені на складання протоколу за ч.1 ст.164 КУпАП, не встановили обставин, які б безумовно підтверджували те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність на платній основі, без отримання на це ліцензії.
Тобто, матеріали справи, окрім протоколу, не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, що ОСОБА_1 систематично здійснював господарську діяльність з перевезення вантажу без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.
Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вказані недоліки протоколу свідчать про його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, суд не отримав достатньо доказів для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.
У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не підтверджена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.
Враховуючи, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.164, ст.ст. 221, 268, 283-287, 289, 294 КУпАП,-
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.
Суддя: Андріюк І. Г.