ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 160/16125/20
касаційне провадження № К/990/40385/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової Р.Ф., 

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - Управління) на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 (суддя Сліпець Н.Є.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 (головуючий суддя - Божко Л.А., судді - Дурасова Ю.В., Лукманова О.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніорагро Трейд» (далі - Товариство) до Державної податкової служби України (далі - ДПС України), Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
У грудні 2020 року Товариство звернулося до суду із позовом до Управління, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 09.02.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021, позов задовольнив: визнав протиправним та скасував рішення комісії Управління № 2070836/41626906 від 27.10.2020 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 1 від 22.09.2020, складену Товариством; визнав протиправним та скасував рішення комісії Управління № 2070833/41626906 від 27.10.2020 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 2 від 22.09.2020, складену Товариством; визнав протиправним та скасував рішення комісії Управління № 2070835/41626906 від 27.10.2020 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 22.09.2020, складену Товариством; визнав протиправним та скасував рішення комісії Управління № 2070834/41626906 від 27.10.2020 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 4 від 22.09.2020, складену Товариством; визнав протиправним та скасував рішення комісії Управління № 2070832/41626906 27.10.2020 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 5 від 22.09.2020, складену Товариством.
Верховний Суд ухвалою від 02.08.2021 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 340/3166/20.
26.05.2023 ДПС України звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі № 160/16125/20 за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просила суд скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.06.2025, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023 та постановою Верховного Суду від 21.12.2023, у задоволенні заяви ДПС України про перегляд судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі № 160/16125/20 за нововиявленими обставинами відмовив.
31.10.2024 Управління звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі № 160/16125/20 за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просило суд скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі № 160/16125/20 за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що після її прийняття стали відомими обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про правомірність рішень комісії Управління від 27.10.2020 № 2070836/41626906, № 2070833/41626906, № 2070835/41626906, № 2070834/41626906, № 2070832/41626906 27.10.2020 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 22.09.2020 № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, складених Товариством на виконання договору поставки № 001/2009 від 14.09.2020, укладеного з ТОВ «Гудмен Гул», а саме 25.09.2024 Господарський суд Кіровоградської області прийняв рішення у справі № 312/1350/24, яким позов Управління до Товариства та ТОВ «Гудмен Гул» про визнання недійсним договору був задоволений, а договір № 001/2009 від 14.09.2020, укладений між Товариством та ТОВ «Гудмен Гул» був визнаний недійсним. Отже, податкові накладні від 22.09.2020 № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, були складені Товариством на виконання недійсного договору поставки № 001/2009 від 14.09.2020, є нововиявленою обставиною, що істотно впливає на прийняття судом справедливого рішення у даній справі та є підставою для його перегляду у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України. Також, заявник вказує, що господарським судом були досліджені й інші докази, які були зібрані Управлінням.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 17.12.2024, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025, у задоволенні заяви Управління про перегляд судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі № 160/16125/20 за нововиявленими обставинами відмовив.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовані тим, що урахуванням змісту судового рішення по суті справи № 160/16125/20, в межах цієї справи суд дійсно не досліджував питання реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а вирішував питання наявності підстав для реєстрації податкових накладних у розрізі прийнятих Управлінням рішень про відмову у їх реєстрації. Тобто, викладені Управлінням у заяві обставини не можуть вважатися нововиявленими обставинами у цій справі, оскільки не входили до предмета доказування у межах заявлених позовних вимог. Крім іншого, суди вказали, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/16125/20, про перегляд якого за нововиявленими обставинами Управлінням подано заяву, було ухвалене 09.02.2021, тоді як рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі № 312/1350/24 було постановлене 25.09.2024. Відтак, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що вказані обставини, на які послався заявник, як на нововиявлені, не є нововиявленими обставинами у даній справі, адже перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, яка існувала на час вирішення справи, але про існування якої заявнику стало відомо після ухвалення судового рішення, тоді як на дату ухвалення рішення суду у адміністративній справі № 160/16125/20 рішення суду у господарській справі взагалі не існувало.
Управління оскаржило ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 до Верхового Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 20.10.2025 відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
На обґрунтування вимог касаційної скарги Управління зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень не було взято до уваги та не було вжито заходів, спрямованих на дослідження та з`ясування всіх обставин справи, які мають важливий та істотний характер для вирішення адміністративної справи по суті, чим й порушено норми процесуального права.
Також, скаржник вказує, що як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції було застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду, викладеного у постановах від 20.07.2019 у справі № 855/268/19 та від 21.04.2021 у справі № 826/11952/16, стосовно того, що в адміністративному судочинстві перегляд рішень у зв`язку із нововиявленими обставинами є особливим видом провадження, що є підставою для касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Товариство не скористалось своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 02.12.2025 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження з 03.12.2025.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Порядок провадження за нововиявленими обставинами встановлений статтями 361-369 Глави 3 Розділу IІІ КАС України.
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинам. 
Пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. 
Тобто, до нововиявлених обставин відносяться обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які існували на час розгляду справи, але не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, які виникли після постановлення рішення судом. Також, не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об`єктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.
Усталеною є позиція Верховного Суду щодо розуміння пункту 1 частини другої статті 361 КАС України (зокрема, але не виключно постанови від 02.05.2018 у справі № 303/3535/16, від 30.01.2020 у справі №127/2-а-4944/11, від 10.06.2021 у справі №759/7715/19, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, від 03.02.2021 у справі № 826/20239/16), відповідно до якої, якщо її систематизувати, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Відповідно до частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Верховний Суд зазначав, що не належать до нововиявлених обставин нові докази або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, спрямоване на переоцінку встановлених судом обставин. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Зокрема, Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі № 820/1400/17 зазначав, що інститут перегляду судових рішень у адміністративних справах за нововиявленими обставинами є додатковою гарантією та можливістю реалізації основного завдання адміністративного судочинства - ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своєю суттю він докорінно відрізняється від права на апеляційне або касаційне оскарження судових рішень. Інститут перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами спрямований на забезпечення додаткової можливості особі домогтися перегляду судового рішення з підстав наявності таких обставин навіть після використання права апеляційного та/або касаційного перегляду судових рішень, якими закінчено розгляд справи, і особа позбавлена можливості повторно звертатись до суду з таким самим позовом (до того самого відповідача, про той самий предмет спору і з тих самих підстав) і вимагати нового розгляду адміністративного спору з урахуванням нової обставини, яка має суттєве значення для його вирішення, але не була врахована судом при ухваленні судового рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 361 КАС України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами можливий у випадку, якщо істотні для справи обставини, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, об`єктивно впливають на висновок суду, який став підставою для задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції стосовно того, що не є нововиявленою обставиною ухвалення Господарським судом Кіровоградської області рішення від 25.09.2024 у справі № 312/1350/24 (провадження у якій було відкрите 13.06.2024), зважаючи на те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/16125/20 було прийняте 09.02.2021, а отже на момент його ухвалення вказаного рішення господарського суду у справі № 312/1350/24 не існувало.
Крім того, при прийнятті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/16125/20 від 09.02.2021, про перегляд якого за нововиявленими обставинами просило Управління, суд не досліджував питання реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а вирішував питання наявності підстав для реєстрації податкових накладних у розрізі прийнятих Управлінням рішень про відмову у їх реєстрації, тобто, викладені Управлінням у заяві обставини не можуть вважатися нововиявленими обставинами у цій справі, оскільки не входили до предмета доказування у межах заявлених позовних вимог.
В свою чергу, Верховний Суд вказує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 363 КАС України з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Положеннями частини третьої статті 363 КАС України встановлено, що Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.
Таким чином, приписами частини третьої статті 363 КАС України встановлено неможливість поновлення строку, визначеного пунктом 1 частини другої статті 362 цього Кодексу, незалежно від причин, з яких цей строк пропущено.
Верховний Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення від 28.05.1985 у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), пункт 57, Series A, № 93).
З огляду на викладене, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви Управління про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/16125/20 від 09.02.2021, з урахуванням того, строк для реалізації такого права у заявника сплинув 16.06.2024. 
Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	Л.І. Бившева В.В. Хохуляк   Р.Ф. Ханова