Дата документу 25.11.2025 Справа № 337/5489/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 337/5489/24
Провадження №22-ц/807/1588/25
Головуючий в 1-й інстанції – Кучерук І.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року                                                         місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Гончар М.С., Полякова О.З., 	
секретар	Волчанова І.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 04 липня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державне підприємство «Сетам», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Вишняков Л.О. звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом у якому просив суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та передати квартиру ОСОБА_1 , а також стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору і витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.12.2005 р. ОСОБА_1 уклала з ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір №CNK-200/225/2005. 13.12.2005р. в забезпечення Кредитного договору Позивачка та ще дві фізичні особи уклали договір іпотеки 3PCNL-200/225/2005. У зв`язку з Іпотечною кризою Позивачка не змогла в повному обсязі виконувати кредитні зобов`язання за Кредитним договором та ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості. 23.10.2010р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення по справі №2-1276/2010р., відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 66978,50 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 692,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 03.10.2011р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу по справі №6-175/11, відповідно до якої замінено стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 26.07.2021 р., Приватним виконавцем Виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. на підставі виконавчого листа №2-1276/2010 від 30.08.2011р, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 66272705). 26.07.2021р. Приватним виконавцем Виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. на підставі виконавчого листа №2-1276/2010 від 30.08.2011p. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та Інші доходи боржника (ВП 66272705). В ході примусового виконання рішення суду 14.06.2024р. було проведено опис та арешт майна Позивачки, а саме Квартири, та передано Квартиру на електронний аукціон (торги) до Державного підприємства «Сетам». 17.09.2024р. згідно протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) № 620343 від 16.09.2024р. торги відбулися. Відповідно до Протоколу переможцем аукціону (торгів) Квартири визнано ОСОБА_2 . Позивачка вважає реалізацію Квартири на електронному аукціоні (торгах) такою, що не відповідає нормам діючого законодавства України, оскільки станом на дату передачі приватним виконавцем Квартири на примусову реалізацію, загальна заборгованість Позивачки складала 8,1 % від оціночної вартості Квартири. Крім того, позивачка володіла на праві власності іншим майном, на яке можливо було звернути стягнення. Звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 про оцінку арештованого майна №95/24 від 04.07.2024р. є необ`єктивним та таким, що не відповідає дійсності. 

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2025 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП. НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та передачу квартиру ОСОБА_1 , стягнення понесених судових витрат, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що Аукціон з примусового продажу Квартири було проведено з багатьма процесуальними та іншими порушеннями, приватний виконавець не мав права передавати квартиру на ОСОБА_6 для примусового продажу, проведення Аукціону призвело до порушень законних прав власника та користувачів Квартири (у тому числі, неповнолітніх та малолітніх осіб).

Відповідно до відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Єлисеєва С.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. в особі представника – адвоката Штабовенко Д.В. зазначають, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.10.2009 року на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чоловіку позивачки з 24.05.2017 року належить автомобіль «ДЕУ Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 16.01.2019 року у квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 09.03.2019 року ОСОБА_7 у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру від 10.04.2019 року у квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована третя особа ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до копії свідоцтв про народження, матір`ю неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , вказана ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відповідно.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2010 року (справа №2-1276/2010р.), з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитом №CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 р. в розмірі 66978,50 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 692,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2011 року замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа №2-1276/2010р. від 23.12.2010 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитом №CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 р. в розмірі 66978,50 грн., та видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитом №CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 р. в розмірі 66978,50 грн. Виконавчий лист №2-1276/2010р. від 23.12.2010 року виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитом №CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 р. в розмірі 66978,50 грн. відізвано без виконання.

ОСОБА_1 23.07.2020 року зверталась до Хортицького ВДВС із заявою про бажання сплачувати заборгованість в розмірі більш ніж 20% та зарахувати вже сплачені кошти в розмірі 4740 грн.

Відповідно до Звітів КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя»(ЄДРПОУ 01130561) про здійснення відрахувань та виплати за постановою від 15.09.2021 року ВП №66272705 виконавчий лист №2-1276/2010 від 30.08.2011 року, за період 01.10.2021 року по 31.12.2023 року, борг на 01.01.2024 року складає 62781,17 грн.; за період 01.01.2024 року по 30.09.2024 року, борг на 01.10.2024 року складає 59354,88 грн.

26.07.2021 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. відкрито виконавче провадження ВП №66272705 з виконання виконавчого листа №2-1276/2010 від 30.08.2011 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитом №CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 р. в розмірі 66978,50 грн., стягувачем вказано ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

26.07.2021 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. об`єднані в одне провадження виконавчі провадження ВП №66272705 та ВП №66274408.

Відповідно до довідки АТ «Приватбанк» від 05.06.2021 року, на запит приватного виконавця Сколибога О.С., повідомлено, що ОСОБА_1 має рахунки з від`ємним залишком, на які накладено арешти.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України від 14.09.2021 року, фізична особа РНОКПП НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ) отримує дохід від податкового агенту ЄДРПОУ 01130561 (КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя»).

Відповідно до довідки ГУ Держпраці у Запорізькій області від 06.08.2021 року, на запит приватного виконавця Сколибога О.С., повідомлено, що за ОСОБА_1 технологічні транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 являється власницею квартири за адресою АДРЕСА_1 , та власницею 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 .

15.09.2021 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Департаменту Адміністративних послуг ЗМР, від 11.06.2024 року, в квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до відповіді МВС України від 14.06.2024 року, на запит приватного виконавця Сколибога О.С., повідомлено, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

14.06.2024 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. за зведеним виконавчим провадженням ВП №66279964, до складу якого входять виконавчі провадження ВП №66272705, ВП №66274408, описано та накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_9 .

Відповідно до списку № 14.06.2024 згрупованих відправлень «Укрпошта», постанова приватного виконавця про опис майна направлено рекомендованим листом на зареєстровану адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , і отримано, відповідно до поштового трекінгу, 19.06.2024 року.

02.07.2024 року в рамках виконавчого провадження ВП №66272705, постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. призначено суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання ОСОБА_5 для надання письмового звіту про визначення початкової вартості майна описаного постановою про опис та арешт майна боржника.

Відповідно до звіту №95/24 від 04.07.2024 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 про оцінку арештованого майна, двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , визначена вартість в 627068 грн. без урахування ПДВ.

12.07.2024 року Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. оформлено повідомлення ОСОБА_1 про результати оцінки арештованого майна.

Відповідно до списку № 12.07.2024 згрупованих відправлень «Укрпошта», повідомлення про результати оцінки арештованого майна направлено рекомендованим листом на зареєстровану адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

12.07.2024 року Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. подав до ДМ «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна з електронних торгів, а саме двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , з початковою вартістю 627068 грн.

Відповідно до акту від 20.09.2024 року, витрати зберігача ОСОБА_9 за зберігання квартири за адресою АДРЕСА_1 склали 63050 грн.

24.09.2024 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 63050 грн.

Відповідно до акту про проведений електронний аукціон (торги) від 19.09.2024 року затвердженого Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. вказано, що 05.08.2024 року торги за ціною 627068 грн. не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників, 26.08.2024 року торги за ціною 533007,8 грн. не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників, 17.09.2024 року торги відбулися і переможцем визнано ОСОБА_2 , майно продано за ціною 500055,55 грн.

Відмовляючи у задоволенні вимог позову суд першої інстанції виходив з наступного. Стороною позивача не надано будь яких підтверджень та доказів недобросовісності відповідачки ОСОБА_2 як набувача майна. Матеріалами справи не встановлено того, що позивачка ОСОБА_1 , достеменно знаючи про наявність виконавчого провадження, подала виконавцю декларацію про доходи та майно з переліком наявності будь якого іншого майна, окрім нерухомого, на яке може бути звернено стягнення за для виконання рішення суду. Наданими документами виконавчого провадження підтверджено, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. здійснювалися заходи з приводу встановлення наявності грошових коштів та іншого рухомого майна боржниці ОСОБА_1 , які виявились безрезультатними. Надані суду матеріали виконавчого провадження містять докази того, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. вчинені необхідні дії для повідомлення боржника ОСОБА_1 про хід виконавчого провадження, в тому числі про прийняття постанови про опис майна, та про результати оцінки арештованого майна. При підготовці звіту про оцінку майна, суб`єктом господарювання ОСОБА_5 встановлено економічно-планувальні характеристики майна, місце розташування оцінюваної квартири, підібрано аналоги найбільш близькі за технічними параметрами, аналоги вказані у таблиці 3(відповідно до тексту звіту), у розділі 2 вказані достовірні дані об`єкта оцінки, таблиця №1 містить достовірні дані місцерозташування об`єкта оцінки, таблиця 2 містить дані характеристики об`єкта оцінки згідно до технічної документації. Певні недоліки звіту про оцінку майна, на які посилається позивачка, а саме певні положення в розділі 5 (Характеристика об`єкта оцінки) в цілому не можуть бути визнані судом такими, що суттєво вплинули на правильність проведеної оцінки. Також судом враховується, що позивачка ОСОБА_1 в установлений законом спосіб не оскаржувала дії державного виконавця з проведення оцінки арештованого майна, які вчинені до передачі майна на реалізацію. Крім того, боржник ОСОБА_1 не скористалася законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки - рецензування звіту з оцінки спірного нерухомого майна.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у визначених у законі випадках (частина перша статті 388 ЦК України).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (частина друга статті 388 ЦК України).

У справі, що переглядається, встановлено, що майно набуто ОСОБА_2 на електронних торгах, вказані електронні торги проводились в порядку примусового виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2010 року (справа №2-1276/2010р.), відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитом №CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 р. в розмірі 66978,50 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 692,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Вказане рішення набрало законної сили, в судовому порядку не скасовано.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, який надалі було підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18).

Застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті електронних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки, відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі № 592/7963/16-ц (провадження № 61-32603св18), від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18 (провадження № 61-1287св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 295/3225/17 (провадження № 61-14765св20), від 07 травня 2022 року у справі № 640/14276/17 (провадження № 61-14677св21).

У справі, яка переглядається відсутні докази недійсності електронних торгів з продажу спірної квартири, тому відсутні підстави вважати, що вказане майно вибуло з володіння власника ОСОБА_1 поза її волею. Отже, відсутні підстави для витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння.

Доводи позову та апеляційної скарги з приводу незаконності дій приватного виконавця з приводу звернення стягнення на нерухоме майно є безпідставними з огляду на обізнаність позивачки про наявність виконавчого провадження, невиконання протягом тривалого строку рішення суду зі стягнення заборгованості, ненадання приватному виконавцю відомостей щодо іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, відсутність оскарження дій виконавця протягом виконавчого провадження. Порушення прав неповнолітніх при проведенні електронних торгів під час судового розгляду не встановлено. За наявності заперечень щодо оцінки майна у виконавчому провадженні боржниця могла реалізувати свої права шляхом подачі заяви про рецензування звіту про оцінку майна або у порядку частини п`ятої статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження», між тим не скористалась такими способами.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що вказані вимоги заяви не підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:
       
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 28 листопада 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач                                                С. В. Кухар

судді:                                                                                М.С. Гончар

                                                                               О. З. Поляков