Справа № 449/876/25 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2026 р.          м. Перемишляни
Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
судді:        Гуняк О.Я.,
за участю секретаря судових засідань:   Тивонюк С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом представника позивача  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
встановив:
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить: стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , суму заборгованості в розмірі - 5800 доларів США та 3 проценти річних в розмірі – 674, 55 доларів США, що разом становить – 6474, 55 доларів США. Позов мотивує тим, що 17 січня 2020 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 кошти у сумі 5 800 доларів США і забов`язалася повернути такі на протязі півтора роки. Стверджує, що враховуючи те, що боржник не виконала свого обов`язку щодо повернення суми заборгованості протягом півтора роки після написання розписки, як вказано в розписці від 17.01.2020 року. Просять стягнути з ОСОБА_3 суму заборгованості в розмірі 6 474,55 дол. США, що становить 5 800 дол. США сума заборгованості та 674,55 дол. США - 3 проценти річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити в повному обсязі.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоч про дати судових засідань були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про врученя поштового відправлення (судової повістки).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
17 січня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно з яким остання отримала в позику кошти в розмірі5 800 доларів США, які забов`язалася повернути на протязі півтора роки, що підтверджується письмовою розпискою від 17.01.2020 р.
Як вбачається із розрахунку позивача, останній просить стягнути 3 % річних, що становить - 674.55 доларів США за наступною формулою: 5800.00*3/100/365*153 + 5800.00*3/100/365*365 + 5800.00*3/100/365*365 + 5800.00*3/100/366*366 + 5800.00*3/100/365*167.
За правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
У ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. ст. 610, 611 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
У відповідності до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) аналогічним чином вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.
В силу ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.525 ЦК недопустима одностороння відмова від виконання зобов`язань, якщо інше не передбачене договором або законом.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушено умови договору позики, що призвело до неналежного виконання таким взятих на себе зобов`язань.
Тому, з відповідача слід стягнути 6 474 доларів США55 центів, що становить 5 800 доларів СШАсума заборгованості та 3 проценти річних (5800.00*3/100/365*153 + 5800.00*3/100/365*365 + 5800.00*3/100/365*365 + 5800.00*3/100/366*366 + 5800.00*3/100/365*167), що становить - 674 доларів США55 центів.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 6 474 (шість тисяч чотириста сімдесят чотири) доларів США55 (п`ятдесят п`ять) центів.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одну) грн, 10 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: 
ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 .
Відповідач: 
 ОСОБА_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя  	О. Я. Гуняк