Справа № 197/28/26
Провадження № 1-кп/197/17/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному порядку, без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному №12026046610000002 від 02 січня 2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, 
який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст.357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, 
встановив:
ОСОБА_3 31.12.2025, приблизно о 16:45, перебуваючи у парку по вул. Соборна в с-щі Широке, Криворізького району, Дніпропетровської області, на землі знайшов військовий квиток серії НОМЕР_1 на ім`я солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 10.10.2016 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ОСОБА_3 привласнив з метою подальшого використання.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння особливо важливим документом, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що військовий квиток, є важливим особистим документом, який згідно Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 206 від 10.04.2017, є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку та втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів військовим квитком серії НОМЕР_1 на ім`я солдата ОСОБА_4 та направився з ним за місцем свого проживання.
Окрім цього, 31.12.2025 ОСОБА_3 , в порушення Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу затверджено Наказом Міністерства оборони України № 206 від 10.04.2017, перебуваючи за місцем свого постійного проживання, а саме у будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що вчиняє підроблення важливого особистого документа - військового квитка, видалив первинну фотокартку з другої сторінки обкладинки раніше незаконно привласненого ним військового квитка серії НОМЕР_1 на ім`я солдата ОСОБА_4 , після чого на її місце вклеїв власну фотокартку, з метою подальшого використання цього військового квитка у власних потребах, як свій власний.
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/104-26/267-ДД від 12.01.2026, бланк військового квитка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 відповідає за способом друку та наявністю захисних елементів встановленому зразку бланкам військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які виготовляються поліграфічним комбінатом "Україна". Бланк військового квитка виготовлений поліграфічним способом з використанням форм плоского офсетного друку (основні фонові зображення та друкований текст). До первинного змісту реквізитів військового квитка серії НОМЕР_1 внесена зміна, а саме – на другій сторінці обкладинки замінена фотокартка (первинна фотокартка видалена, після чого на її місце вклеєна нова фотокартка). Ознак внесення змін до первинного змісту інших реквізитів даного квитка не виявлено.
Крім того, 02.01.2026, приблизно о 16:45, ОСОБА_3 , який перебував неподалік СТО "ВелГуд", по вулиці Лісова в с-щі Широке, Криворізького району, Дніпропетровської області, було зупинено працівниками поліції, з метою перевірки документів, на підставі ч. 2 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку реалізацією права у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах. 
ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документа, на законну вимогу працівника поліції пред`явити документи, які посвідчують особу, пред`явив співробітнику поліції раніше підроблений ним військовий квиток серії НОМЕР_1 на ім`я солдата ОСОБА_4 , із заміненою фотокарткою власника, тим самим використав раніше незаконно привласнений та підроблений ним офіційний документ.
Таким чином, діяння ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.
Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень параграфа 1 глави 30 КПК України.
Зі змісту заяви від 16.01.2026 обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердила захисниця - адвокатка ОСОБА_5 .
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження та дії обвинуваченого правильно кваліфіковано ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд також, з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України, враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, а також дані про особу винуватого, який раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, за медичною допомогою до лікарів нарколога чи психіатра Широківської філії КП "Криворізька ЦРА" Новопільської сільської ради" не звертався, щиро розкаявся у вчиненому, тобто ніявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, за місцем проживання скарг від сусідів не надходило.
З огляду на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді пробаційного нагляду, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.
Оскільки відомостей про наявність в обвинуваченого будь-яких стабільних джерел доходу немає, суд вважає неможливим призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, а покарання у виді обмеження волі буде неспівмірно суворішим за вчинені проступки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів та документів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України покласти на обвинуваченого.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання за:
- ч. 3 ст. 357 КК України - у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 роки;
- ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік;
- ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на ОСОБА_3 обов`язків обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Речові докази та документи: бланк військового квитка серії НОМЕР_1 на ім`я солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого 10 жовтня 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_3 та один DVD-диск з відеозаписом з нагрудної камери - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1