ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10807/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дії щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24 без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів.
Зобов?язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24.
Визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/2.
Зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) повернути ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір, а саме 3,5% від суми, нарахованої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України від 26.08.2024 №874-ОС ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби згідно з підпунктом «д» (у зв`язку із звільненням з полону) пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас.
21.06.2025 відповідач на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі № 140/13655/24 здійснив виплату компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702 за період 2013-2024 роки на загальну суму 44 218,48 грн, що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Оскільки остаточний розрахунок Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено не у день звільнення/виключення зі списків особового складу частини (29.08.2024), а з порушенням строків, встановлених статтею 116 Кодексу законів про працю України – 21.06.2025, позивач стверджує, що наявні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та компенсацію втрати частини доходів.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з тим, що у спірних правовідносинах відсутні правові підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.
Також у відзиві на позов відповідач вказує на пропуск позивачем строку на звернення до суду із даним позовом. 
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.
Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.
Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_2 військова частина НОМЕР_1 .
Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України від 26.08.2024 №874-ОС ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби згідно з підпунктом «д» (у зв`язку із звільненням з полону) пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас.
Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України від 29.08.2024 №885-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 29.08.2024.
21.06.2025 відповідач на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №140/13655/24 здійснив виплату компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702 за період 2013-2024 роки на загальну суму 44 218,48 грн, що підтверджується випискою по надходженню по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Позивач вважає, що при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманої з компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, мала бути виплачена йому одночасно з виплатою компенсації на виконання рішення суду.
Крім того, вважає протиправним оподаткування військовим збором нараховане грошове забезпечення військовослужбовця у розмірі 5% від нарахованого доходу.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 43 Конституції України закріплює, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частини перша, друга, четверта та сьома).
Так, 15 січня 2004 року постановою Кабінету Міністрів України №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (далі – Порядок № 44).
31 травня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №375 «Про внесення змін до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу». 
Вказаною постановою внесено зміни до пункту 2 Порядку №44 та викладено його в такій редакції: грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. 
Зазначена в абзаці першому цього пункту грошова компенсація також виплачується іноземцям та особам без громадянства, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця.". 
Згідно з пунктами 3-5 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. 
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже, на суб`єкта владних повноважень – НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ), який здійснював з позивачем розрахунок на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №140/13655/24 було покладено обов`язок вжити заходів з виплати грошової компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб. 
Однак, відповідні заходи відповідач не вжив. 
Відповідно до п.168.5 ст.168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.06.2020 у справі №825/761/17 зазначив, що: 
“суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. 
Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності у відповідача обов`язку з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні. 
Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про те, що оскільки судовим рішенням у справі №825/1656/16, яке набрало законної сили, встановлено протиправність дій відповідача щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, саме неправомірні дії відповідача мали наслідком несвоєчасність виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (не в день звільнення і проведення розрахунку). 
Таким чином, доводи скаржника щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час виплати одноразової грошової допомоги останній вже втратив статус військовослужбовця, є необґрунтованими, оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу грошової допомоги при звільненні в повному розмірі грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена ОСОБА_1 одночасно з виплатою йому грошової допомоги при звільненні за наявності у позивача статусу військовослужбовця. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності дій відповідача по утриманню податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації втрат доходів при проведенні ОСОБА_1 доплати грошової допомоги при звільненні та наявності підстав для стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_3 недоотриманої суми грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні.”
Таким чином, при виплаті компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки відповідач повинен був компенсувати ОСОБА_1 суму податку на доходи фізичних осіб, оскільки саме дії останнього призвели до виплати позивачу такої вже після звільнення з військової служби.
Відтак, дії НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ) по утриманню з суми компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки податку на доходи фізичних осіб без його грошової компенсації є протиправними.
Що стосується нарахування ОСОБА_1 військового збору на виплачену суму перерахованого грошового забезпечення за ставкою 5 % від оподатковуваного доходу, судом встановлено наступне.
Пунктом 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. 
Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ платниками збору є, зокрема особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. 
Відповідно до підпункту 162.1.1. пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. 
Підпунктом 1 підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ визначено, що об`єктом оподаткування збором є для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. 
Відповідно до підпункту 163.1.2 пункту 163.1 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. 
Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту). Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ставка військового збору становить, зокрема для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту.
Зокрема, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» №4015-IX від 10.10.2024 збільшено ставку військового збору з 1,5% до 5% від оподатковуваного доходу фізичних осіб. 
Між тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» №4113 від 04.12.2024 уточнений перелік доходів військовослужбовців до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка. 
Відповідно до підпункту 4 підпункту 1.3 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зазначена ставка військового збору застосовується до доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу) військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Як встановлено судом, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі № 140/13655/24 відповідач виплатив позивачу грошове забезпечення з утриманням з нарахованого доходу військового збору за ставкою 5%. 
Однак, дохід позивача у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця в силу положень Податкового кодексу повинен бути оподаткованим за ставкою військового збору 1,5 %.
Зважаючи на вищенаведене, втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати йому грошового забезпечення не звільняє ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) компенсувати ОСОБА_1 суму податку на доходи фізичних осіб та суму військового збору, оскільки саме дії останнього призвели до виплати позивачу такої вже після звільнення з військової служби та як наслідок після втрати статусу військовослужбовця. 
Відтак, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) по утриманню з суми заборгованості грошового забезпечення податку на доходи фізичних осіб без її компенсації втрат доходів, а також дії щодо утримання з доходу позивача, виплаченого на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі № 140/13655/24 військового збору за ставкою 5 % є протиправними.
Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправними дії щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24 без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів та зобов?язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24; визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/2 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) повернути ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір, а саме 3,5% від суми, нарахованої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України “Про судовий збір”, інших судових витрат не поніс, а тому підстави для їх розподілу відсутні. 
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24 без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 )нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/2.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) повернути ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір, а саме 3,5% від суми, нарахованої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №140/13655/24.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Ю.Ю. Сорока