Справа № 467/1751/25
3/467/12/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., з участю секретаря судового засідання – Рожкової Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 
за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним 

08 листопада 2025 року о 10 год. 30 хв. поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на вул. Набережна, 92 в –щі Костянтинівка, ОСОБА_1 здійснював продаж тютюнових виробів, а саме: 9 пачок сидерат «Al Capone» та 6 пачок сигарет «Regina», з рук.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався у нього двічі шляхом направлення судових повісток за вказаною у протоколі адресою.
Проте, причин неявки не повідомив, заяв і клопотань до суду не направляв. 
З огляду на що, суд, ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, згідно яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді такого роду справ не є обов`язковою, вважав за можливе прийняти рішення по суті за відсутності ОСОБА_1 .
Тож, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ураховуючи положення ст.ст. 245, 251, 280 цього ж Кодексу, суд аналізував наступні питання. 

Чи було вчинено адміністративне правопорушення

Частина третя статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України визначаються, зокрема, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року №3817-ІХ (з наступними змінами і доповненнями) (далі – Закон №3817-ІХ).
Так, відповідно до п.7 ч.2 ст. 71 Закону №3817-ІХ забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, лотків.
За матеріалами справи установлено, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук тютюновими виробами – сигаретами в супереч положенням вказаного Закону і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

Чи винна ця особа у вчиненні адміністративного правопорушення 

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, підтверджується, перш за все, даними протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №724416 від 08 листопада 2025 року щодо часу, місця та способу учинення правопорушення, у тому числі і його предметів – тютюнових виробів (їх назви та кількості).
У цілому протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо свого змісту, зокрема, і суті викладеного у ньому правопорушення, бо у ньому зазначені усі ознаки, які відповідають складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає у торгівлі тютюновими виробами з рук.
Разом із цим, суд виключає із формулювання обвинувачення послання поліції на (мовою оригіналу) Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини», до об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.
Зокрема, уповноважена особа, яка складала протокол, не утруднювала себе визначенням і зазначенням у протоколі конкретної правової норми Закону, яка забороняє торгівлю тютюновими виробами з рук, вкотре поклавшись на її пошук безпосередньо судом. 
Та навіть назву закону уповноважена особа не вважала потрібним викладати повністю, у тому числі й із зазначенням дати його прийняття і номера. 
Між тим, у цьому випадку посилання на закон не є обов`язковим, так як складом правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП охоплюються дії, що виражаються у торгівлі тютюновими виробами з рук.
Тому виключення із обвинувачення посилання на зазначений у протоколі нікому невідомий закон не змінить правової кваліфікації дій ОСОБА_1 і не виключить із них складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Звідси, вважати, що протокол належить до недопустимих доказів і через це підлягає виключенню з доказової бази не можна. 
Викладені у протоколі обставини підтверджуються й письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив факт здійснення торгівлі тютюновими виробами з рук, однак, із посиланням недостатність отримуваного ним пенсійного забезпечення для задоволення потреб.
Зокрема, вказав, що через недостатність розміру пенсійного забезпечення вирішив продати тютюнові вироби за більшою ціною, аніж за яку придбав їх.
За таких обставин, поліція вилучила у ОСОБА_1 15 пачок сигарет, із яких: 9 пачок марки «Al Capone» та 6 пачок марки «Regina», які помістила до пакету PSP № 3344485, що підтверджується долученою до протоколу квитанцією.
Свою версію події поліція, крім цього, підтвердила долученими до протоколу фотознімками із зображенням чоловіка, біля якого знаходиться поліетиленовий пакет з наявними у ньому сигаретам марки «Al Capone» та «Regina», а так само і частиною картонної коробки із написом: «Сигарети 1 пач. – 70 грн.».
Протокол підписаний особою, стосовно якої він складений, без будь - яких зауважень.
Істотних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при складанні поліцією протоколу, що могло б зумовити визнання того чи іншого доказу недопустимим, суд не встановив.
За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст.ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки він здійснював торгівлю тютюновими виробами з рук і кваліфікація його дій за цією нормою є правильною.

Чи підлягає порушник адміністративній відповідальності

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст.ст. 18-20 КУпАП, суд не встановив. 
Разом із цим, суд вважає, з огляду на обставини справи, застосувати у даному випадку положення ст. 22 КУпАП, згідно якої при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому, ч. 2 ст. 22 КУпАП не містить у собі заборони щодо застосування положень цієї статті до такого роду правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .
Отже, малозначність діяння — це формальне порушення закону, що не становить значної суспільної небезпеки, дозволяючи звільнити особу від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Зокрема, у своєму рішенні № 5-221 кс15 від 24 грудня 2015 року Верховний Суд України зазначив про те, що специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов:
1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК України, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК України характеризують певний склад злочину;
2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;
3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди».
По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей» (постанова Вищого адміністративного суду України 14 грудня 2016 року К/800/17615/16). 
У цьому контексті суд враховує, що в ході розгляду справи у діях ОСОБА_2 формально наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.
Однак, з огляду на конкретні обставини цієї справи, зокрема, що ОСОБА_1 не продав жодної пачки сигарет, так як поліція не вилучила у нього виручку і не надала доказів щодо будь-якої особи, яка придбала цигарки, і що такими його діями не було завдано  ніякої (матеріальної чи моральної) шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, то учинене ним адміністративне правопорушення є очевидно малозначним.
Сукупно суд враховує мету і мотиви учиненого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема, що він офіційно не працює і є інвалідом ІІІ групи, а тому керувався мотивом отримати незначний прибуток, а не спричинити комусь шкоду. Тобто, його діяння не було суб`єктивно спрямоване на заподіяння шкоди.
Суд, до цього ж, бере до уваги, що матеріали справи не містять у собі жодної інформації про те, що ОСОБА_1 раніше здійснював продаж цигарок. Зокрема, поліція не допитувала ні мешканців села, ні продавчинь магазину на предмет того, чи бачили вони раніше ОСОБА_1 за продажем цигарок.
До того ж, матеріали справи вказують на те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі й за подібними фактами.
Натомість, ОСОБА_1 при виявленні його поліцією і складанні нею протоколу не приховував наявні у нього цигарки і не намагався надати поліції недостовірні пояснення чи перекласти вину на третіх осіб, тобто, ніяким чином не перешкоджав збору доказів у цій справі. А навпаки, надав відверті пояснення стосовно мотивів учиненого ним правопорушення.
Але вагомим чинником на користь того, що учинене ОСОБА_1 діяння є малозначним, суд вважає те, що він не здійснив жодного епізоду продажу цигарок і тим самим не спричинив нікому шкоди і відповідних намірів не мав.
Суд вважає, що такого заходу як усне зауваження, у даному випадку буде достатньо для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, враховуючи особливості й обставини вчинення правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, відсутність будь – якої шкоди чимось правам та інтересам, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, життєві обставини, зокрема фінансове становище (не працює, інвалід ІІІ групи), суд вважає за можливе, беручи до уваги завдання КУпАП, звільнити порушника від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тобто, у зв`язку з малозначністю діяння, обмежитись усним зауваженням.
Провадження у справі закрити згідно абз. 2 ст. 284 КУпАП, так як даною нормою регламентовано, що постанова про закриття справи виноситься у т.ч. при оголошенні усного зауваження.

Інші питання, що вирішуються судом при винесенні постанови

В свою чергу, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 24, абз. 2 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачає підстав для стягнення із ОСОБА_1 судового збору.
Захід забезпечення провадження у справі у виді вилучення 15 пачок цигарок належить скасувати згідно із положеннями ст.ст. 260, 265 КУпАП.
З цих мотивів, керуючись ст.ст.30, 283-284 КУпАП, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, на підставі ст. 22 цього ж Кодексу і обмежитись усним зауваженням.
Провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.
Захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді вилучення речей – скасувати.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені у нього 08 листопада 2025 року 15 пачок тютюнових виробів із яких: 9 (дев`ять) пачок сигарет марки «Al Capone» та 6 (шість) пачок сигарет марки «Regina».
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення. 

Суддя          Ірина Явіца