Справа № 132/4029/25
Провадження № 2/132/243/26 
РІШЕННЯ 
Іменем України

"15" січня 2026 р. Калинівський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого Аліменко Ю.О.
секретаря Безулої К.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Калинівка, Калинівського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_2 , з якою вони постійно проживали разом за однією адресою.
Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 складається, з поміж іншого, із житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих по АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло, виданого 05.03.1991 року виконавчим комітетом Калинівської міської ради народних депутатів Вінницької області на підставі рішення виконкому селищної ради депутатів трудящих від 19.02.1991 року.
Право особистої (приватної) власності також було зареєстровано 15.04.1991 року КП “ВООБТІ” та записано в реєстрову книгу №6 під реєстровим номером № 1181, що підтверджується штампом реєстрації домоволодіння на праві особистої власності, здійсненої обласним відділом комунального господарства Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 15.04.1991 року.
ОСОБА_2 стала власником будинку після своєї матері ОСОБА_3 , і тому зазначене вище свідоцтво було видане взамін свідоцтва про право приватної власності виданого 15.05.1975 року на ім`я ОСОБА_3 , про що зазначено у свідоцтві та підтверджується записами в технічному паспорті на будинковолодіння від 13.07.1990 року.
Позивач прийняла спадщину після смерті матері, оскільки відповідно до статті 1268 ЦК України постійно проживала з нею та подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а 02.10.2025 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на присадибні земельні ділянки призначені для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1000 га, на якій розташований будинок, і для ведення особистого селянського господарства площею 0,2514 га, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В., зареєстрованими в реєстрі за №3057, №3060. 
Інших спадкоємців першої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_2 немає, так як її чоловік, а батько позивачки - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак, на даний час оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на вказаний вище житловий будинок позивач не може, оскільки 02.10.2025 року державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори було видано постанову № 629/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
Така постанова видана нотаріусом в зв`язку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння, видане 22.11.1988 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів Калинівського району Вінницької області на бланку, де надруковано, але не написано, що будинок належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2 . 
Поняття «колгоспний двір» припинило своє існування в зв`язку з набранням чинності Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, тому позивач звертається до суду з даним позовом.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Тарасюк Н.Г. надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за відсутності позивача та її представника. 
Представник позивача ОСОБА_5 – адвокат Голівський В.В. надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. 
Відповідач – уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Гончар Т.О. в підготовче засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.
Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 
Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Калинівка, Калинівського району Вінницької області померла мати позивача, ОСОБА_2 , з якою вони постійно проживали разом за однією адресою.
Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 складається, з поміж іншого, із житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих по АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло, виданого 05.03.1991 року виконавчим комітетом Калинівської міської ради народних депутатів Вінницької області на підставі рішення виконкому селищної ради депутатів трудящих від 19.02.1991 року.
Право особистої (приватної) власності також було зареєстровано 15.04.1991 року КП “ВООБТІ” та записано в реєстрову книгу №6 під реєстровим номером № 1181, що підтверджується штампом реєстрації домоволодіння на праві особистої власності, здійсненої обласним відділом комунального господарства Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 15.04.1991 року.
ОСОБА_2 стала власником будинку після своєї матері ОСОБА_3 , і тому зазначене вище свідоцтво було видане взамін свідоцтва про право приватної власності виданого 15.05.1975 року на ім`я ОСОБА_3 , про що зазначено у свідоцтві та підтверджується записами в технічному паспорті на будинковолодіння від 13.07.1990 року.
Позивач прийняла спадщину після смерті матері, оскільки відповідно до статті 1268 ЦК України постійно проживала з нею та подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а 02.10.2025 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на присадибні земельні ділянки призначені для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1000 га, на якій розташований будинок, і для ведення особистого селянського господарства площею 0,2514 га, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В., зареєстрованими в реєстрі за №3057, №3060. 
Інших спадкоємців першої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_2 немає, так як її чоловік, а батько позивачки - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак, на даний час оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на вказаний вище житловий будинок позивач не може, оскільки 02.10.2025 року державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори було видано постанову № 629/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
Така постанова видана нотаріусом в зв`язку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння, видане 22.11.1988 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів Калинівського району Вінницької області на бланку, де надруковано, але не написано, що будинок належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2 . 
Поняття «колгоспний двір» припинило своє існування в зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року. Хто проживав із спадкодавцем станом на 15.04.1991 року немає можливості надати письмову інформацію через відсутність старої домової книжки. 
Згідно вказаного вище свідоцтва про право особистої власності, ОСОБА_2 була одноосібним власником будинку АДРЕСА_2 , як і підтверджено реєстраційним штампом Вінницького обласного об?єднаного бюро технічної інвентаризації. Тому і вся земельна ділянка призначена для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1000 га, на які розташований будинок, була передана в приватну власність спадкодавця ОСОБА_2 та зареєстровано на праві приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦК України, суб`єктами приватної власності є фізичні та юридичні особи. Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
Згідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття - відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 1216, 1217, 1226, 1261, 1262, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 13, 82, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 97,3 кв.м., житловою площею 52,4 кв.м., вартістю 250000,00 грн., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Калинівка Калинівського району Вінницької області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України. 

Суддя: